Den 23de Januar. Philosophisk— historisk Classe. 



1. Lyng fremlagde en af Monrad og ham gjennemlæst og 

 godkjendt Afhandling af Georg Fasting: „En Opfatning af Kants 

 Kritik der praktischen Vernunft", hvilken Afhandling antoges til 

 Trykning (trykt foran som No. 3). 



2. Lyng foredrog om en Reform i Hegelianismen. 



Hegels Profeti om en absolut Philosophi er gaaet i Opfyldelse, 

 idet der er istandbragt virkelig Forstaaelse og Samarbeide mellem 

 de forskjellige Retninger; men dette er, saa langt fra at være ud- 

 gaaet direkte fra den Hegelianske Skole, netop skeet ved Udeluk- 

 kelse af den som overhovedet af Levningerne af de ældre Skoler, 

 som derved have tabt næsten al Betydning. Det er skeet ved hvad 

 man i omfattende Betydning af Ordet kan kalde den moderne Re- 

 alisme i Philosophien (Fechner, Lotze, Stuart Mill, Lewes o. a.), der 

 mere og mere stiller sig ikke polemisk, men ignorerende til den He- 

 gelske Spekulation. Der er endog Tegn til, at denne moderne 

 Philosophi ad sin Vei nærmer sig Enderesultater, navnlig et Total- 

 resultat, en Verdensanskuelse, beslægtet med den idealistiske, 

 hvortil Hegelianismen kom ad en anden Vei, og som derved vil 

 faa en ny Bestemmelse og Udvikling. Men for at dette betyd- 

 ningsfukle Møde kan komme istand, kræves der formentlig en Re- 

 form af Plegelianismen, der kan hæve dens Deduktioners og dens 

 Resultaters Tvetydighed og derved gjøre dem modtagelige for Ve- 

 rification ved Erfaring, og Spørgsmaalet bliver: hvorpaa beror 

 denne Tvetydighed, og hvorledes skal den som Følge deraf hæves? 



