CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FOBHANDL. 1 8 7 9. No. I. 81 



op til 55. Fuldt paalidelige Tællinger af Skjællene i Laterallinien 

 foreligge endnu ikke for Middelhavs-Formen. Giinther angiver, 

 som ovenfor nævnt, 47, men denne Angivelse er, efter en skriftlig 

 Meddelelse, usikker, idet de af ham (i 1860) undersøgte Individer ikke 

 have været i Besiddelse af sin fulde Skjælbeklædning. Maaske 

 vil det dog vise sig, at den sydlige Form idethele har et noget 

 ringere Skjælantal i Laterallinien, end den nordlige, etPhænomen, 

 der «har Analogier, f. Ex. hos Hippoglossoides platessoides, som vi 

 paa et andet Sted i denne Afhandling (p. 74) have berørt. 



Iøvrigt ere de sendte Individer overensstemmende med Ind. 

 fra Christianiafjorden med Hensyn til Farve, (forsaavidt denne kan 

 sees), Tandbygningen, Øinene og deres Stilling, Underkjævens Knude, 

 Interorbitalrummets Kjøl, Finnestraalernes Antal og Bygning, Hale- 

 rodens Højde, de første Dorsalstraalers Udspring, Bygningen af de 

 forskjellige Gjællelaagsben, Antallet af Gjællestraaler, Skulderbel- 

 tets 2 fremspringende Knuder bag Ventralerne, de let affaldende 

 Skjæl, Kjævernes Længde i Forhold til Hovedlængden, Ventraler- 

 nes Udstrækning; idethele i alle Punkter, hvorfra der kunde hen- 

 tes Artscharacterer. 



Til den i „Norges Fiske" p. 140 givne Beskrivelse skal jeg 

 vedføje et Par supplerende Bemærkninger. Straaleantallet i Dor- 

 salen har hos de 13 norske Individer varieret mellem 85 og 93, 

 men er gjennemsnitligt 88 — 89; i Analen mellem 64 og 71, men 

 er gjennemsnitligt 67. Hos et af Individerne (m), der havde et 

 noget større Antal Straaler i Dorsalen og Analen, end de øvrige, 

 var Roden af de bagerste Straaler paa hver Side noget ombøjet 

 mod Blindsiden, saaledes at der viste sig en bestemt Tilnærmelse 

 til Straalernes Stilling hos Slægten Zeugopterus. 



De noget udvoxede Individer havde et Antal rækkestillede 

 mørke Pletter paa Legemets Overside; disse ere dog ofte saa uty- 

 delige, at de kun med Vanskelighed lade sig opdage. 



Af de 13 norske Individer ere blot de 3 erholdte under For- 

 sommeren, der maa antages at være Artens Gydetid. Individet e, 

 hvis Totall. var 162™»»., og som erholdtes den 21de Juni 1876, var 

 en Hun, der allerede syntes at havegydt; Individerne h og i, med 



Vid.-Selak. Forh. 1879. No. 1. 6 



