CHKISTIANIA VXDENSK.-SELSK. FOKHANDL. 18 7 9. No. I. 107 



185. Petromyzon fluviatilis, Lin. 1766. 



Af denne Art kjender jeg alene et enkelt sikkert Individ fra 

 Norge, nemlig det i «Norges Fiske" omtalte, der erholdtes ved 

 Sandvigen udenfor Christiania i Nov. 1870. Dog er det sandsyn- 

 ligt, at den er mere udbredt; saaledes er det paa Grund af dens 

 Udbredelse i de nordrussiske Floder at vente, at den ogsaa vil 

 kunne findes i Finmarken. Noget sikkert Bevis herpaa foreligger 

 endnu ikke; imidlertid modtog jeg i 1878 af Lensmand Klerk et 

 Ind. af en Larveform, tåget i Pasvigelven i Syd- Varanger Høsten 

 1877, og som sandsynligvis tilhører P. fluviatilis. Dette Expl. har 

 en Totall. af 140 mm -; Afstanden fra Snudespidsen til den bagerste 

 Gjællespalte er 25 m m. Fra Snudespidsen til Dorsalens Begyndelse 

 er Afstanden 64 mm -, fra Dorsalens Begyndelse til Halespidsen 74mm. 

 Af Petromyzon oranchialis har jeg ingen større Larveformer, end 

 med en Totall. af 124 mm -; og de mindste fuldt udviklede Former 

 ere 102 m m. lange; det er lidet sandsynligt, at Forvandlingen fore- 

 gaar hos denne Art saa uregelmæssigt, at den ovennævnte Larve- 

 form fra Pasvigelven med en Totall. af 140mm. endnu skulde kunne 

 forvandle sig til en P. oranchialis. 



186. Petromyzon branchialis, Lin. 1766. 



Fra Glommens Bredder i Odalen har jeg i Midten af Aug. 

 1875 modtaget en hel Række af Ind. i Ammocoetes-St&åiet, ind- 

 samlede af Cand. Schøyen. Enkelte af disse vare ikke langt fra 

 at have opnaaet Artens fulde Størrelse, medens de mindste havde 

 en Totall. af 30 mm -; Dorsalerne hos disse sidste vare endnu næsten 

 fuldkommen uadskilte ved nogen Indsænkning i Membranen, hvil- 

 ken hos de større Individer er tydelig. At alle disse Indiv. til- 

 hørte samme Kuld, og vare Aarsunger, er ganske usandsynligt; 

 maaske varer Larvestadiet i et Par Aar, medens Individerne som 

 fuldvoxne gaa strax tilgrunde efter Forplantningen. 



