Om ammoniumbasernes chromater, 



af 



Th. Hiortdahl. 



(Foredraget i mødet d. 28de novbr. 1879). 



Medens chromsyren med alkalimetallerne danner udmærkede 

 krystalliserede salte, i tvende charakteristiske rækker, de gule 

 salte, normale og isomorphe med de svovlsure, samt de røde eller 

 dichromsure salte, kjender man kun lidet til dens forbindelser med 

 de organiske baser. De få af disse, som ere fremstillede, synes 

 overhovedet at være lidet charakteristiske og lidet bestandige; de 

 ere isærdeleshed dichromater; af normale chromater kjendes der- 

 imod næsten ingen; man har alene erholdt brucinsaltet og tetræt- 

 hylammoniumsaltet, men det sidste har man neppe kunnet frem- 

 stille i krystalliseret form. 



Af de hidtil kjendte dichromater er det af Lauth fremstillede 

 dichromsure trimethylphenylamm onium, [NC 6 H 5 (CH 3 ) 3 ] 2 

 Cr 2 7 , det mest charakteristiske. Jeg har fremstillet og nærmere 

 undersøgt dette smukke salt, der er tungt opløseligt i vand, og 

 som ved inddampning udskiller sig som mørke tunge oliedråber, 

 der først efter nogle dage stivner til en masse ganske små, men 

 særdeles skarpe og tydelige krystaller. Krystallerne, der ere gan- 

 ske fladerige, høre til det monokline system: 



a : b : c = 0,3520 : 1 : 0,5501 ; p = 73° 17'. 

 Saltet er ikke meget bestandigt og synes navnlig ikke at tåle dags- 

 lysets ind virkning. 



Ved en undersøgelse af de organiske basers forbindelser, hvor- 

 med jeg for tiden er beskjæftiget, har jeg bl. a. fundet, at tetra- 



Vid.-Selsk. Forb. 1879. No. 12. 1 



