å Y. NIELSEN. RAADM. I i)E NORSKE KJØBST. ± MIDDELÅLD. 



norske Kjøbstæder i Middelalderen fik sin Befolkning, og af hvilke 

 Bestanddele denne var samraensat, har jeg gjennemgaaet Diploma- 

 tariet og de øvrige Kilder, hvorfra det kunde ventes at erholde 

 saadanne. Soin det første Resultat af denne Undersøgelse kan 

 jeg nu freralægge en Række Fortegnelser over Raadets Medlem- 

 mer i de norske Kjøbstæder indtil Udgangen af den Tid, der om- 

 fattes af Diplomatariets Aktstykker. 



Jeg skal ved denne Leilighed ikke nærmere indlade mig paa 

 Raadets Oprindelse og dets Stilling i Kommunen og saaledes hel- 

 ler ikke berøre Spørgsmaalet om dets Forhold til de ældre „For- 

 mænd", som allerede omtales i det tolvte Aarhundrede. Hvad jeg 

 her har havt for Øie, har været at faa Rede paa de Samfunds- 

 klasser, fra hvilke Raadet hentede sine Medlemmer, og at se, 

 hvilke Slutninger deraf kunne udledes for Kjøbstadsborgernes Stil- 

 ling i det hele tåget. 



Et Blik paa de i det følgeude meddelte Raadmandslister vil 

 straks vise, at Raadet i alle norske Kjøbstæder gjennem hele Mid- 

 delalderen saagodtsom udelukkende har bestaaet af indfødte Med- 

 lemmer og kun i meget sjeldne Tilfælde kan opvise Mænd, hvis 

 Navne ikke tyde paa norsk Herkomst. Dette er noget, som stem- 

 mer vel med, hvad der ellers vides om de gamle tydske Kjøb- 

 mænds Utilbøielighed til at blande sig i de norske Samfund. Netop 

 fordi det i Norge lykkedes dem at holde sig for sig selv uden at 

 gaa op i Mængden af indfødte Kjøbstadsborgere, blev deres Op- 

 hold i Landet uden nogen Nytte for dette. I det modsatte Til- 

 fælde vikle de have bragt den norske Bybefolkning en Tilvækst af 

 foretagsomme og dygtige Medlemmer, der i enhver Henseende vilde 

 have været til dens Fordel. I min Bergens Historie (S. 189) har 

 jeg nærmere omhandlet dette og der paavist, hvorledes det var en 

 stor Ulykke, at vort Land tabte al den merkantile Dygtighed, af 

 hvilken de fremmede Kjøbmænd i dets Byer vare i Besiddelse. 



Hvis de tydske Indvaanere i Bergen, Oslo og Tunsberg vare 

 gaaede op i sine norske Omgivelser, vilde dette rimeligvis have 

 bidraget mægtig til, at der i Landet kunde have udviklet sig en 

 afsluttet selvstændig Borgerstand. Thi, som allerede antydet, en 



