14 G. STORM. HAANDSK. OG OVERS. AF MAGNUS LAGABØTERS LOVE. 



1458, falder det naturligt nok, at den sidste afskrevne Lovbog, vi 

 har fra Middelalderen, er Jons Kristenret, i et Haandskrift fra 

 c. 1450. 



Fra 15de Aarhundrede kjender jeg ikke et eneste Exempel paa, 

 at nogen i Norge har hegyndt at skrive en juridisk Bog; den eneste 

 Virksomhed i denne Retning er, at man efter Evne søgte at kom- 

 plettere de ældre Lovsamlinger, man indførte i meget gamle Ex- 

 emplarer Eriks, Haakons og Magnus's Retterbøder, ja man fortsatte 

 endog med at optage de første Oldenborgeres Forordninger; og 

 hermed vedblev man langt ind i 16de Aarhundrede, efter at alle- 

 rede en ny Retning var kommet tilsyne. 



Studiet af Haandskrifterne har ledet mig til at forestille mig 

 Lovenes Tilblivelsesmaade og Udbredelse over andre Thing-Omraa- 

 der anderledes, end hidtil hos os fremstillet, og nærmere de The- 

 orier, Maurer har opstillet. Allerede Munch har paapeget, at efter 

 Landslovens Fortale og Efterskrift er denne egentlig givet for Fro- 

 stathinget; thi de ældste og bedste Haandskrifter er i Etterskriften 

 enige om, at den blev vedtaget 24 Juni 1274 paa et Thing, der i 

 Gulathingslovene kaldes Gulathing, i Fro^tathingslovene Frostathing; 

 men da Gulathinget først samledes 28 Juni og derimod Frosta- 

 thinget fra 1269 af den 17de Juni. kan Lovens Vedtagelse den 

 24de Juni (1274) kun være foregaaet paa Frostathing, hvor Kong 

 Magnus vitterlig befandt sig ved den Tid. Naar de fleste bergen- 

 ske og østlandske Haandskrifter, skjønt de beholde Utstedelses- 

 dagen, rette Frostathing til Gulathing, Eidsivathing eller Borgar- 

 thing, er dette kun at tilskrive Skrivernes urigtige Applikation af 

 Reglerne ved Omskrivningen af Loven for de respektive Lagthing. 

 Man ser, at efterhaanden Samtidens Thingforhold har havt Indfly- 

 delse paa Afskrivningen ; saaledes har en Skriver, der c. 1340' — 50 

 afskrev en Gulathingslov til Brug for Borgarthinget, indsat den 

 sædvanlige Thing-Aabniugsdag (17 Juni) som Lovens Publikations- 

 dag; ligeledes tinde vi i den Tønsbergske Lovbog fra c. 1330 (ny kgl. 



