CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 18 7 9. No. 14. 17 



hørte — og indrettet Afskriften til det Lagthing, hvortil den skulde 

 bmges, ligegyldigt om f. Ex. Nævndermændenes Antal kjendtes; 

 man har korrigeret Sproget, saa at ofte forældede Udtryk i Loven 

 efterhaanden forsvandt; og navnlig de bergenske Skrivere har be- 

 flittet sig paa at istandbringe Samlinger af Lands-, Kirke- og By- 

 Lovgivning, der ofte gjorde Vold paa Lovtexterne; endelig har 

 man begyndt efterhaanden at indrette saavel By- som Landslove til 

 at benyttes for hvilketsomhelst Lov- eller By-Distrikt, altsaa ogsaa 

 i yclre Form gjennemføre hvad der vel var Kong Magnus's Tanke. 

 Disse Afskriver- eller Kompilator-Arbeider har efterladt sig mange 

 Spor i vore Haandskrifter. 



1. A. M. 56 qv. er skrevet for at være en Gulathingslov, men 

 i Prologen stod oprindeligt „i Frosta fungs laugum" og Skriveren 

 har selv udraderet Frosta og sat „Gula" i Stedet; at hans Forlag 

 kun har været en Frostathingsbog, viser sig af, at han ikke har nogen 

 Liste over Nævndermænd for Gulathingslagen, Men i endnu høiere 

 Grad viser Borgarthingsbøgerne sig afhængige af andre Lovbøger: 

 ingen Borgarthingsbog har bevaret nogen Nævndermandsliste, og 

 om flere af dem kan det bevises, at de ere skrevne efter Gula- 

 thingsbøger. Saaledes nævnes i A. M. 53 qv. og 31 8° afvexlende 

 Gula- og Borgarthinget, aabenbart kun ved Skrivernes Udygtighed 

 til at fastholde Overførelsen ; ligeledes har Skriveren af A. M. 302 

 og 305 havt til Hensigt at omskrive Gulathingsloven til Brug for 

 Skiens Lagstol (hvor Borgarthingsloven brugtes), men han har valgt 

 en anden Vei, idet han retter Bogen til „alle Norges Mænd" (se 

 nedenfor). 



2. Af Bylove har Kong Magnus aabenbart kun istandbragt 

 den Bergenske (publiceret 22 Jan. 1276), som derfor findes i meget 

 talrige Afskrifter. Dog er det let at se, at Bergens Bylov uden 

 videre har været overført paa andre Byer eller ialfald Haandskrifter 

 af denne istandbragte for andre Byers Brug; det er jo rimeligt nok, 

 at dette ogsaa har været Lovgiverens Mening. At Byloven allerede 

 i 13de Aarhundrede var optagen i de Byer, hvor den senere gjaldt, 

 Nidaros, Tønsberg, Oslo, synes sikkert nok, da der ialfald i Oslo 

 og Tønsberg fandtes By-Lagmænd allerede før Byloven blev til 



Vid. Selsk.-Forh. 1879. No. 14. 2 



