CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. F0KHANDL. 18 7 9. NO. 14. 31 



Korrespondance med de norske Myndigheder, og selvfølgelig har 

 da Regjeringen betragtet dets Text som autentisk; ialfald kan det 

 ikke paavises, at den danske Regjering har havt eller eiteret noget 

 oldnorsk Haandskrift af Loven. Ligeledes ser man, at andre 

 Exemplarer fra Christian III's Tid er skrevne for danske Lens- 

 herrer i Norge: saaledes A. M. 80 (fra 1554) for Ivar Jensen paa 

 Fridsø, belenet med Frølands Skibrede, Stockh. C 31 (1552) for 

 Claus Huitfeldt, Lensherre paa Bratsberg, Stockh. C 26 for Tage 

 Thott (1558), Lensherre paa Baahus. Til samme Kategori kan 

 ogsaa andre Exemplarer henføres, selv om deres Eiere skulde 

 være underordnede Tjenestemænd; saaledes tilhørte Kbh. 3263 

 Jakob Prestøe, Slotsskriver paa Bergenhus (f c. 1556), og Stockh. 

 C 30 eiedes af Erik Kiil til Eline, der ialfald i Syvaarskrigen havde 

 offentlig Ansættelse, og den Rasmus Hartvigssøn, der har skrevet 

 de to ældste Exemplarer af Loven (A. M. 85 fra 1543 og Chr. 

 Univ. 528 fra 1544), har aabenbart været en Skriver hos en af de 

 offentlige Myndigheder i Throndhjem (Lensherren Thord Rod?); 

 ogsaa den T. J., som afskrev Landsloven i Thott 1272, har vel 

 været Skriver paa Bergenhus. 



Det Reskript, jeg ovenfor nævnte, er af 18de Jan. 1557 og 

 har hidtil været forklaret som paabydende en Oversættelse af den 

 norske Lov, hvilket jeg anser for urigtigt. Der tales nemlig i 

 hele Reskriptet ikke om Oversættelse, men kun om Fortolkning 

 af den bestaaende Lov. Grunden til Reskriptet er, siges det, at 

 „endog der er én Lov udgaaet over alt Norges Rige, bruges og 

 udtydes dog denne Nordenfjelds anderledes end Søndenfjelds, saa 

 at mangfoldige Klagemaal derover har været hos Kongen, som 

 ogsaa tilforn har befalet nogle Lensmænd og Lagmænd i Norge 

 at forsamle sig paa en beleilig Tid og endelig gjøre en Skik der- 

 paa, hvilket ikke dertildags skeet er for nogen paakommen For- 

 hindrings Skyld" o: Loven selv var utydelig og fortolkedes paa for- 

 skjellige Maader, derfor tiltrængtes en ofticiel Fortolkning. Ogsaa 

 i det følgende viser Reskriptet, at der kun er Tale om en Revision 

 eller Fortolkning af Loven, ikke om en Oversættelse. Kongen 

 byder den norske Kansler (Peder Huitfeldt) at drage ved St. Olafs 



