CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 18 7 9. No. 14. 33 



citerer han selve Lovtextens Ord: „i erfdetalet j thet første capi- 

 tell Nu misser fader sonar sin dotter eder sonasonar. tha teker 

 han arff effter taw nema taw eige skilgetin barn effter segh." 

 Med Undtagelse af Orthografien og de grammatiske Feil stemmer 

 Citatet ganske med Coclex Tunsbergensis, som Peder Anderssen 

 vides at have benyttet. Ligeledes citerer han i et Brev af 1551 

 (DN IV, 1128) Texten i Odelsbrigde Cap. 2 „ effter thi som konung 

 Magnus rette bott luder. Eff iord ligger vnder samme ættlægh lx 

 vettra eda beter tha verder hon them at odale er heffuer etc." 

 Ligeledes er det tydeligt, at naar en Herredagsdom af 1558 (DN 

 III, 1177), udstedt af Kansleren og tre østlandske Lagmænd, døm- 

 mer efter „Norgis lagh i odalsbalken", at en Odel skal restitueres 

 „for slige penninge som sex skønsomer mend kand mette" [= 

 Landsl. VI, 8], saa citeres der efter Grundtexten, ikke efter Over- 

 sættelsen, der her læser „12 skjellige Mænd". Af disse Exempler 

 sees ogsaa, at i Christian IIPs Tid gik de to Lovtexter — Origi- 

 nalen og Oversættelsen — ved Siden af hinanden, rimeligvis saa- 

 ledes at de danske Embedsmænd brugte den sidste, de indfødte 

 Lagmænd den første. Men efterhaanden synes heri et forandret 

 Forhold at være indtraadt, hvilket var naturligt nok, da den old- 

 norske Text maatte være vanskelig nok at benytte selv for de 

 lærdeste Lagmænd og Oversættelsen dog i alt væsentligt fyldte Be- 

 hovet. Utvivlsomt har denne med hvert Aar, som gik, faaet større 

 Indpas, og i Fredrik II's og Christian IVs første Tid indtil Revi- 

 sionen synes den at have været udbredt i alle Kredse i Norge. Et 

 Vidnesbyrd om, hvilken Vigtighed man nu tillagde Oversættelsen, 

 tindes i den Fortale til Loven, som tindes i flere af de nævnte 

 Haandskrifter (Deichm. 14 fol. fra 1577, Stockh. C. 27, A. M. 320, 

 Ulldal 34, Christianssand E. 13), og hvis Forfatter kalder sig 

 Matthias Scavenius. I denne Fortale siges blandt andet: Saa 

 haver vi her i Norges Rige en gudfrygtig og vis Maade, som er 

 Norges Lougbog, at effterfølge, hvilken vor allernaadigste Herre 

 og Konning, Konning Frederich den anden til Danmark og Norge 

 haver lovet alle Norges Indbyggere, at de skulle sig efter den 

 rette, og hans Naade dennem vil der under beskjærme og ved 



Vidsk.-Forh. 1879. No. 14. 3 



