42 G. STORM. HAANDSK. OG OVERS. AP MAGNUS LAGABØTERS LOVE. 



inen det røber dog Trangen til en forbedret Udgave af Lovene. 

 Vidnesbyrd herom er ogsaa de to Glosesamlinger til den gamle 

 Lov, som begge synes istandbragte i Bergen: i gl. kgl. Saml., 

 1156 fol. tindes en kort Samling, der ogsaa er bevaret i andre, 

 senere Haandskrifter, betitlet „Nogle gamle norske Ords Udtydelse, 

 som tindes enten i Lougbogen, Krøniker, Hirdskraa eller Bylougen, 

 uddragen Anno 1566" (af Mattis Størssøn i Bergen?); og i den 

 Tbottske Samling 2084, betitlet „Nogle Gloser af Norrigis Loug, 

 fordansket ved Fredrik Fridag Lagmand i Bergen og andre norske 

 Lagmænd". Fredrik Fridag er aabenbart Afskriverfeil for Axel 

 Fredrikssøn Fridag, Lagmand 1569—85. Det kan af flere Eien- 

 dommeligheder sees. at hans Gloser er Uddrag af det bekjendte 

 Haandskrift A. M. 322 fol., som fra 1550 eiedes af Jon Simonssøn 

 paa Agdesiden; rimeligvis har altsaa ogsaa denne Del i Uddraget 

 og Oversættelsen. 



Det er altsaa natmiigt nok, at der fremkom Forslag om en 

 officiel Revision af Lovbogen, og at Forslaget blev optaget af Re- 

 gjeringen. I Reskript af 14 April 1572 siges det, at Kongen har 

 erfaret, at „den norske Lov af mange og adskillige paa Dansk skal 

 være udsat og transfereret og udi mange Artikler tindes forfalsket, 

 saa at den ikke skal komme overens med den rette Mening, etter- 

 som den paa Norske tindes beskrevet", — en Dom, som ikke er 

 for stræng om den ældre Oversættelse, hvortil naturligvis sigtes. 

 Kongen befaler derfor de søndenfjeldske Lagmænd at forsamle sig 

 „med det allerførste" i Oslo, der gjennemgaa Loven og Retterbø- 

 derne, gjennemgaa og oversætte den „paa god Danske" og sende 

 et Exemplar af denne Oversættelse til Kongen '). Det er ikke 

 rigtigt, naar Udgiverne af Christian IVs norske Lov sige, at „den 

 hele Foranstaltning blev uden Resultat", thi vi har en Fredrik IFs 

 norske Lov i 3 Exemplarer: 



Chr. Univ. 553 qc. skrevet med Frakturhaand c. 1570— -80, 

 corrigeret med en anden Haand efter 1590 og forøget med nyere 

 Retterbøder af en Skriver paa Baahus 1595—96. Han har skrevet 



') Eigareg. II, 2. 



