2 E. F. B. HOEN. KAN DBJR GIVES NOGEN DEEINITION AE SJÆLEN? 



udslukkes. Det kan ikke negtes, at om end den nyere Methode 

 besidder større Inderlighed og Dybde, bvad Begrebsbestemrnelsen 

 angaar, saa staar den endnu i Klarhed og Almenforstaaelighed tilbage 

 for den gamle „matheraatiske", som man har kaldt den. Udtrykket 

 mangler ogsaa ofte den Præcision, som kunde ønskes. Spørgs- 

 maalet er overhovedet dette, om ikke den definerende Methode 

 kan faa sin Anvendelse, om end i en nogen modificeret Form 

 eller paa en mere underordnet Maade. Saameget vil være klart, 

 at skal der gives Definitioner eller ialfald Bestemmelser, der 

 minde om de gamle Definitioner, paa empiriske Begreber, saa 

 maa det ske i samme Grad, som det kan lykkes at finde et 

 mathematisk Forhold, der bestemmer Begrebet. Enhver 

 maa have været opmærksom paa, at denne Praxis allerede længe 

 har gjort sig gjældende paa det empiriske, især det naturviden- 

 skabelige Felt. Forskerne ere kun da tilfredsstillede, naar de 

 kunne henføre et Phænomen til noget Mathematisk, til bestemte 

 Tals- eller Rumsforholde. Hvor Gjenstanden er synlig udstrakt, 

 siger det sig af sig selv. Men det viser sig ogsaa, naar det 

 gjælder andre Phænomener, saasom Toner, Farver m. m. En 

 Tone eller Toneforbindelse bliver kun videnskabelig opfattet, naar 

 man kan paavise visse arithmetisk nøiagtige Svingninger, saa og 

 saa mange i Sekundet, og en Overensstemmelse i denne Hen- 

 seende kan forklare Harmonien. En Farve, rød, blaa, kan umu- 

 ligt defineres paa nogen ligefrem Maade. Men man føler sig — 

 ialfald foreløbigt — tilfredsstillet, naar man har opdaget, at ogsaa 

 her raader en exakt Mathematik i de forskjellige Svingningsantal 

 for de forskjellige Farver. Mineralogiske, chemiske Phænomener 

 søges ligeledes bestemte derved, at man henfører dem dels til 

 forskjellige Love for krystallinske Dannelser, altsaa geometriske 

 Bestemmelser, dels til bestemte i Tal udtrykte Atomforbindelser 

 med Yægtbestemmelser o. s. v. Overalt altsaa Mathematik som 

 det exakte Underlag, uden hvilket man ikke vil fornemme fast 

 Bund under Fødderne. 



Hvad aandige Foreteelser angaar, saa synes disse at maatte 

 ligge den rene Mathematik saa fjernt, at man maa give Afkald 



