CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 18 7 9. No. 16. 3 



paa at finde nogen Forbindelse mellem disse. Men Trangen til 

 at finde et inathematisk Underlag er ogsaa her meget levende og 

 har vist sig i Sproget. I mangfoldige gjængse Udtryksmaader har 

 man lagt denne Tilbøielighed for Dagen. Det vil være umuligt at 

 opregne dem alle. Nogle faa Exempler ville sætte Enhver paa 

 Sporet. Man siger f. Ex. Aandelige Retninger, hvorved jo maa 

 tænkes paa visse Linier. Fremdeles: parallele Strømninger, aan- 

 dige Centra og Periferier, excentriske Charakterer, snever eller 

 vid Synskreds, høi, lav Tænkemaade, stor Personlighed, afrundet 

 Foredrag, kantet Optræden. Disse Prædikater give vel ikke nogen 

 Definition af den Gjenstand, som de ere tillagte. Men de give 

 tydelige Vink eller Støttepunkter for Forestillingen, saa at Talen 

 opnaar den tilsigtede Forstaaelighed; thi Ingen vil være i Tvivl 

 om, hvad der tilsigtes ved Udtrykket kantet, naar det bruges om 

 en Persons Optræden, eller ved Udtrykket snever, anvendt paa 

 Ens aandelige Synskreds. Prædikaterne ere her ikke Symboler, 

 der bero paa en vilkaarlig Overenskomst, som f. Ex. naar man 

 taler om ,,Rødked" i Politiken, men de ere fremgaaede af Sagens 

 virkelige Natur og tilkjendegive en virkelig Egenskab hos Gjen- 

 standen. 



Spørgsmaalet, Jjvorvidt Sjælen er udstrakt, kan besvares saa- 



ledes, at den deltager i Udstr ækningen og dens Love, 



men er paa samme Tid hævet over den. Dens Forhold 



til de af den selv fornemmede og den paavirkende Udstræknings- 



former vil da blive dette, at den søger at ophæve lavere Ud- 



strækninger i høiere og atter høiere, saa at de Tautologier og 



døde Masser, som altid klæbe ved de lavere Udstrækningsformer, 



kunne forsvinde og give Plads for Livets indre Bevægelighed og 



Mangfoldighed. En Antydning til dette er allerede given i flere 



af de her nævnte Exempler. Naar vi betragte et afrundet Væsen 



som fuldkomnere end et kantet, saa beror dette paa den bekjendte 



Sag, at de runde geometriske Figurer saasom Cirkler, Ellipser 



ere høiere end de polygone. Men de polygone Former ere ved 



en uendelig Forkortning af Siderne optagne i de runde, idet jo 



f. Ex. en Cirkel opfattes som en Sum af uendeligt mange Triang- 



1* 



