CHKISTIANIA VIDENSK.-SELSK.. FOBHANDL. 18 7 9. NO. 16. H 



Forkortning af elementære, retliniede Former. Denne Forestilling 

 betegner netop, hvad Sjælen under Tidsudviklingen uafladeligt 

 bestræber sig for eller er anlagt paa at virkeliggjøre. Vi tåge da 

 her ikke Hensyn til den Form, som til allersidst vil fremkomme, 

 ligesaalidt som vi tåge Hensyn til det Oprindelige, Sjælens Gene- 

 sis, hvilke begge ligge udenfor vort fuldt bevidste Omraade, idet 

 vi kun gribe det i et Slags Intuition eller med et ethisk-religiøst- 

 æsthetisk Instinkt. Vi -ere kun sikre paa, at dette Ideal vil virke- 

 liggjøres, naar vi vise den Troskab under Tidsudviklingen, hvortil 

 vi ved det nævnte matheraatiske Forhold opfordres. En saadan 

 Ligning eller Linie bliver da kun et Symbol paa Sjælens Liv, 

 der maaske ikke uden Held maa kunne benyttes, f. Ex. i Religions- 

 undervisning i lærde Skoler. 



Et Spørgsmaal er, hvorvidt en Definition, som den her bebu- 

 dede, vil tilfredsstille den Fordring, man er vant til at opstille, at 

 den hverken maa være for trang eller for vid. Man ser nu strax, 

 at disse Prædikater angive et mathematisk Forhold, men vel at 

 mærke et Forhold tilhørende den elementære Mathematik med 

 stabile, endelige Størrelser. Vistnok kan det samme Krav stilles 

 ogsaa til en Definition af en Gjenstand, der maa udmaales eller 

 bedømmes fra Uendelighedens Synspunkt, men Fordringen paa 

 bestemte Grændser, inden hvilke Gjenstandens Begreb 

 bliver at finde (Kant), maa modificeres saaledes, at Bevægelsen 

 og Forandringen kan optages deri. Man kan m. a. 0. vel tænke 

 sig et Begreb af den Art besidde Egenskaber, som det under 

 senere Udvikling taber, medens maaske nye, der have været 

 latente, komme frem, — Altsammen indenfor Begrebets eget Om- 

 raade, idet en bestemt Lov følges, ligesom jo i en Ligning Vær- 

 dier kunne blive imaginære og omvendt imaginære Værdier faa 

 Realitet. Der er f. Ex. muligvis Intet til Hinder for, at en Sjæl, 

 som under en vis Periode er forenet med et synligt Legeme og har 

 denne Forening til en Væsensbestemmelse, i en anden kan være 

 uden Legeme, i en tredie faa det igjen o. s. v. — Ligeledes er 

 der Mulighed for, at det Arbeide, som i den nærværende Tid 

 viser sig at være væsentligt for Sjælens Liv, nemlig det gjennem 



