Bela obliqua G. O. Sars. 
» Schmidt: Friele. 
(plicifera Schm.). 
Trevelyana Gruppen: 
Vindingerne snart svagt kjølede, snart afrundede, har 
som Regel talrigere axiale Ribber end foregaaende og disse 
er snart rette, snart bøiede. 
og ligne foregaaende Gruppes. 
Tænderne er sværdformige 
Arterne er: Bela Tvevelyana Turt. 
»  decussata Couth. 
»  Kobelta Verk. 
tenuicostata M. Sars. 
»  ovalis Friele. 
Af de øvrige Arter viser kun B. bicarinata Couth, 
simplex Midd. og schantaricwm Midd. samt B. impressa Bech 
og GB. Sars Verrill en vis Affinitet, særlig hvad Tandfor- 
merne angaar. Bela exarata Moll., Koreni n. sp., harpu- 
laria Couth, pyramidalis Strøm og Pingeli Møll. har derimod 
saa lidet Slægtskab med hinanden eller de foregaaende, at 
de maa staa isolerede. 
* 
Bela rugulata, Troschel. 
Tab. VII Fig. 1—7, Tab IX Fig. 1—12. 
Bela rugulata, (Moll.) Trosch. *Gebis d. Schnecken* Band 
2, Pag. 44, Pl. IV, Fig. 6. 
B rugulata, G. O. Sars, ,Moll. reg. are. Norw.*, Pag 230, 
Tab. 23, Fig. 6. 
B. assimilis, G. O. Sars, op. cit. Tab. 23, Fig. 8. 
B. Gouldu, Verrill, (,.Cat. o. mar. Moll.*) Trans. Conn. 
Acad. 1882, Pag 465, Pl. LVII, Fie. 6. Ga. 
Forma typica. 
Tab. VII Fig. 1 og 14 4, Tab. IX, Fig. 1—5. 
Mundaabningen omtrent af samme Længde som Spiret. 
Kjølen rundt sidste Vinding er skarp (Fig. 1b). 
Apex (Fig. 1a) noget fladtrykt, forste Vinding har to 
fremtrædende Spiralribber. 
; Tænderne varierer fra bred conisk til langtstrakt 
conisk (Tab, IX Fig. 135). 
Forekomst: Station 224. 260, 267, 270, 273, Bodø, 
Tromsø og Hammerfest fra 10 til 197 Favne. Den fore- 
kommer forovrigt langs hele den norske Kyst. 
Bela obliqua G. O. Sars. 
» Schmidti Friele. 
(plicifera Schm.). 
The Trevelyana group: 
The whorls, sometimes faintly angulated, sometimes 
rounded, have, as a rule, more numerous axial ribs than 
the preceding, and these are, sometimes straight, sometimes 
bent. The teeth are ensiform, and resemble those of the 
preceding group. 
The species are: Bela Trevelyana Turt. 
»  decussata Couth. 
» - Kobelti Verk. 
» -temuicostata M. Sars. 
» ovalis Friele. 
Of the remaining species, B. bicarinata, Couth; sim- 
plex, Midd.; and schantaricum, Midd.; also B. impressa, Bech, 
and B. Sarsii, Verrill, alone, show a certain extent of affinity, 
especially in regard to the dental forms. Bela exarata, 
Møll., Korent n. sp., harpularia, Couth, pyramidalis, Strøm, 
and Pingeli, Møll., have, on the other hand, so little rela- 
tionship to each other or to the preceding species, that 
they must stand isolated. 
Bela rugulata. Troschel. 
fe WIG fis ey TRL, TSG, us Sie 
Bela rugulata (Møll.) Trosch. ,,Gebiss d. Schnecken* Band 
2, pag. 44, Pl. IV, fig. 6. 
B. rugulata, G. O. Sars, ,,.Moll. reg. are. Norw.“ Pag. 230 
IPE 283 ie, (6. 
B. assimilis, G. O. Sars, op. eit. Pl. 23, fig. 8. 
B. Gouldii, Verrill, (Cat. of mar. Moll.) Trans. Conn. 
Acad. 1882, pag. 465, Pl. LVII, fig. 6, 64. 
Forma typica. 
TEV, WANE, ee Nemlig id TP, IDG ie a 
The length of the aperture is about the same as 
that of the spire. The angulated part of the ultimate 
whorl is sharp (fig. 10). 
Apex (fig. 1a) has a somewhat flattened nucleus; the 
first whorl has two proniinent spiral ribs. 
The teeth vary, from broad-coniform to elongate-coni- 
form (Pl. IX figs. 1—5). 
Habitat: Stations, No. 224, 260, 267, 270, 273. 
Bodø, Tromsø and Hammerfest, in from 10 to 197 fathoms. 
It occurs, also, along the entire Norwegian coast. 
1* 
