Den eneste Art, som denne skulde kunne forvexles med, 
maatte være unge Hxemplarer af Bela cancellata. De har 
nemlig tilfælles de sigmabøiede axiale Ribber og at Partiet 
mellem Suturen og Kjølen er fri for Spiralsculptur, men 
den cylindriske Form og aabne Canal hos B. obliqua vil 
altid adskille dem. 
Bela cancellata, Migh. 
Tab. VIL, Fig. 18—22, Tab. X, Fig 3—5. 
Fusus cancellatus, Migh. 
(1840), Pag. 50. 
Defrancia elegans, Moll. Krøyers Tidskr. 1842. (Ind. Moll. 
Groenl.), Pag, 86. 
Bela elegans, G. O. Sars, op. c. Pag. 225, Pl. 16, Fig. 15. 
B. camcellata, Verrill, Cat. of marine Moll. 1882, Pag. 475, 
TRA, QXIUHOUE, 188, 1160 au 
Tritonia declivis, Lovén, Oversigt Vet. Acad.|Forh. 1846, 
Pag. 145. 
Bela declivis, G. O. Sars, op. c. Pag. 224, Tab. 16, Fig. 10. 
Pro. Bost. Soc. Nat. Hist. I 
Forma typica. 
Tab. 7, Fig. 18—19. 
Formen clathrat fusiform, de øverste Vindinger kjolede ; 
de axiale Ribber sigmabøiede og Partiet imellem Suturen 
og Kjølen er paa Hovedvindingen uden eller med meget 
svyag Spiralsculptur. 
Apex er undertiden tilspidset (Fig. 18 a), men gaar 
ofte over til afrundet (Fig. 20 a, 0). 
Tenderne (Tab. X, Fig. 3—5) langtstrakte, sværdfor- 
mige med et noget kort Manubrium. Fig, 5 tilhører et meget 
stort Exemplar af var. declivis, Lov., men forøvrigt afviger 
ikke denne Varietet i sin Tandbygning fra Typeformen. 
Forekomst: St. 101, 200, 261, 262, 267, 290, 312 
og 359 fra 127 til 658 Favne. 
Var declivis, Lov. 
Tab. VIL, Fig. 20—22. 
Formen mere langstrakt og Vindingerne uden Kjøl. 
- Forekomst: St. 164, 192, 200, 323, Tromsø og Ham- 
merfest fra 20 til 650 Favne. 
Denne Varietets sydligste Forekomst er Molde, hvor- 
fra Dr. Danielssen har den.* 
+ Herzenstein (op. ¢.) angiver den fra Murmankysten. 
The only species with which this one might possibly 
be confused, would be young specimens of Bela cancellata. 
They have, for instance, these features in common; the sig- 
moidal axial ribs, and also, that the part between the suture 
and the ridge is devoid of spiral sculpture; but the cylindrical 
form and open canal of B. obliqua will always serve to 
distinguish them. 
Bela cancellata, Migh. 
PI. VI, fig. 18—22, Pl. X figs, 3—5. 
Fusus cancellatus, Migh. Pro. Bost. Soc. Nat. Hist. I 
(1840), Pag. 50. 
Defrancia elegans, Moll. Krøyers Tidskr. 1842. (Ind. Moll. 
Groenl.), pag. 86. 
Bela elegans, G. O. Sars, op. c. pag. 225, Pl. 16, fig. 15. 
B. cancellata, Verrill, Cat. of Marine Moll. 1882, pag. 475, 
Pl. XLITI, fig. 10, 11. 
Tritonia declivis, Lovén, Oversigt Vet. Akad. Forh. 1846, 
pag. 145. 
Bela declivis, G. O. Sars, op. c. pag. 224, Pl. 16, fig. 10. 
Forma typica. 
Pl. VII, fig. 18—19. 
Shell clathri-fusiform; the primary whorls angulated, 
the axial ribs sigmoidal, and the part between the suture 
and the ridge is, im the Body-whorl, devoid of, or only 
has a very faint, spiral sculpture. 
The Apex is sometimes acuminated (fig. 18 a) but 
often assumes a rounded form (fig. 20 a, b). 
The teeth (Pl. X, figs. 3—5) elongate, and ensiform, with 
a somewhat short manubrium. Fig. 5 pertains to a very 
large specimen of var. declivis Loy. but this variety does not, 
otherwise, differ in its dental structure from the typical form. 
Habitat: Stat. No. 101, 200, 261, 262, 267, 290, 
312 and 359, in from 127 to 658 fathoms. 
Var. declivis, Lov. 
PI. VIT, fig. 20—22. 
Shell more elongate, and the whorls are rounded. 
Habitat: Stat. No. 164, 192, 200, 323, Tromsø, 
and Hammerfest, in from 20 to 650 fathoms. 
The most Southerly oceurrence of this variety is at 
Molde, at which place it has been found by Dr. Danielssen.* 
1 Herzenstein (op. c.) states that it pertains to the Murman coast. 
