Jeg har lenge staaet usikker om begge de her 
nævnte Former burde have Ret at opføres som selvstæn- 
dige Arter, men efterat min Ven Conservator Schneider 
forrige Aar havde sendt mig ny stor Suite med talrige 
Exemplarer i alle Størrelser, er jeg ikke længere i Tvivl 
om, at declivis kun er en Varietet af cancellata. I Ung- 
domsstadiet ligner begge hinanden fuldkommen og det 
vil være umuligt at udpege, hvad der vil™udvikle sig til 
declivis eller til cancellata. Selv imellem voxne Explr. er 
der alle Overgange. Dog har jeg aldrig seet saa store 
Bxplr. af B. cancellata som af declivis, og jeg har derfor 
en Mistanke om, at alle cancellata, naar de faa Levetid, 
vil udvikle sig til Formen declivis. 
Prof. Verrill og flere andre Venner har havt den 
Godhed at sende mig Exemplarer af B. cancellata fra 
Amerika og jeg kan ingen anden Forskjel se imellem For- 
men paa denne Side Atlanterhavet den og paa hin Side, end 
at Skallen hos os er som Regel hvid (enkeltvis har jeg 
truffet den med et svagt Rosenskjær) og der rødagtig til 
brun. 
Ifølge Verrill' skal den ogsaa paa den amerikanske 
Side kunne forekomme hvid og lysrød (pale rosy), Den 
er kanske ogsaa noget mere solid. Men den Smule Farve- 
afvigelse kan ikke berettige en Artsadskillelse og ligesaa 
lidt en svagere eller stærkere Skaldannelse. 
Bela vitrea, Verrill? synes, efter et Typeexempl., som 
Prof. Verrill har havt den Venlighed at sende mig, ikke 
at adskille sig fra B.-cancellata uden ved mere afrundede 
Vindinger. 
Dr. Jeffreys* opretholdt B. elegans, Moll. og declivis, 
Loy. som gode Arter og Prof. G. O. Sars* har fulgt ham 
i dette Stykke, men med ,nogen Tvivl* Med et lidet 
Material for sig er det ikke saa let at faa Overblik over 
en Arts Variationsomraade. 
Bela cinerea, Møll. 
Tab, VII, fig. 23 a, Tab. X, Fig. 6. 
Defrancia cinerea, Møller, Krøyers Tidskr. 1842, Pag. 86. 
Bela cinerea, G. O. Sars, op. c. Pag, 227, Tab. 23, Fig. 4. 
Formen lig B. cancellata, forma typica, kun Hoved- 
vindingen større, Vindingerne afrundede; de axiale Ribber 
er talrigere end hos foregaaende Art og Spirallinierne er 
furedannede. 
En vel bevaret Apex er det ikke lykkes mig at finde. 
1 Verrill ,,Catal. of mar, Moll.“ 1882, Pag. 476. 
? V. , Moll. of the New HEneland Coast* 1884. Page. 160. 
3 Ann. og Mag. 1876 (Valorous Expl.) Pag. 331. 
* Moll. reg. arc., Pag. 226. 
Den norske Nordhavsexpedition. Herman Friele: Mollusca, IL. 
I have long been in a state of uncertainty whether the 
two forms named, here, are entitled to be established as 
independent species; but subsequent to the reception of a 
new, large and numerous suite of specimens of all sizes, 
sent me, last year, by my friend Mr. Schneider, I have 
no longer any doubt that declivis is simply a variety of 
cuncellata. In the juvenile stage they resemble each other, 
completely, and it would be impossible to point out what 
will develope into declvis, or what into camcellata. Even 
in adult specimens there is every form of transition. I have 
however never seen such large specimens of B. cancellata 
as of declivis, and I have, therefore, a suspicion that all 
the cancellata develope into the form declivis when their 
life is sufficiently prolonged. 
Prof. Verrill and several other friends have had the 
kindness to send me specimens of B. cancellata from America, 
and I can discover no other yariation between the form 
from that side of the Atlantic Ocean and that from this 
side of it, than that the shell in ours is, as a rule, white 
(oceasionally I have met with it having a faint rose tinge) 
whilst in theirs it is reddish to brown. 
According to Verrill! it may also be met with on the 
American side, white and pale rosy, It is, also, perhaps, 
somewhat more solid: The trifle of variation in colour 
does not warrant a separation of species, and just as little 
does a thinner, or thicker, shell. å 
Bela vitrea, Verrill? appears, from a typical specimen 
which Prof. Verrill has had the kindness to send me, not 
to differ from B, cancellata except in its having more rounded 
whorls. 
Dr. Jeffreys affirmed B. elegans, Møll. and declivis, 
Loy. to be distinet species, and Prof. G. O. Sars‘ has 
followed him in this, but ,with dubiety.* With a small 
material at disposal, it is not easy to obtain a survey over 
the complete field of the variations of a species. 
Bela cinerea, Møll. 
Pl. VIT, fig. 23 a, PI. X, fig. 6. 
Defrancia cinerea, Moller, Krøyer's Tidskrift 1842, pag. 86. 
Bela cinerea, G. O. Sars, op. ¢. pag. 227, Pl. XXITI, fig. 4. 
The shell resembles that of B. cancellata, forma ty- 
pica, except that the Body whorl is larger and the whorls 
rounded; the axial ribs more numerous than in the preced- 
ing species, and the spiral striations are imprinted. 
I have not been fortunate enough to meet with a 
well preserved apex. 
1 Verrill ,,Catal. of Marine Moll.“ 1882, pag. 476. 
> Verrill ,,Moll. of the New England Coast“ 1884, pag. 160. 
3 Ann. and Mag. 1876 (, Valorous Exp.*) pag, 331. 
* ,Moll. reg. are. -Norv., pag. 226. 
