Bela Trevelyana, Turt. 
Tab. VIII, Fig. 7—10, Tab. X, Fig. 10—11. 
Pleurotoma Trevellianwm, Turton, Ann. & Mag. of Nat. 
Hist. VII, Pag. 351. 
Mangelia Trevelliana, Forb. & Hanl. Brit. Moll. Vol. IIT, 
Pag. 452, Pl. CXII, Fig. 1—2. 
Pleurotoma Trevelyana, Jeffreys, Br. Conch. Vol. IV, 
Pag, 398. 
Bela Trevelyana, G. O. Sars, op. €. Pag. 235, Tab, 16, 
Fig, 13. 
Denne Art er i høi Grad varierende i Form og lige- 
som den i den arctiske Zone opnaar sin betydeligste Stør- 
relse, har den ogsaa her sin største Afveksling. Som Regel 
er Spiret lige langt eller længere end Mundaabningen, 
Vindingerne kjølede, de axiale Ribber talrige, ikke meget 
fremstaaende og rette, Spirallinierne talrige, men uregel- 
mæssige 1 Styrke. 
Apex (Fig. 9 0, c) affundet nedtrykt og paa første 
Vinding kommer en 2 ribbet Spiralseulptur tilsyne; Axial- 
sculpturen meget svag. 
Operculum Fig. 9 a. 
Den typiske arctiske Form er afbildet i Fig. 7 og 8. 
Fig. 9 er en eiendommelig kortspiret Form fra Tromsø, 
hvor den ikke er sjelden og 
Fig, 10 er en ualmindelig faaribbet Form fra samme 
Sted 
Tenderne (Tab. X, Fig. 10—11) er dolkeformede 
med et temmelig kort Manubrium. 
Forekomst: St. 223, 224, 261, 267, 270, 273, 326, 
Bodø, Tromsø og Hammerfest fra 10—197 Favne. 
Omend jeg fastholder B. Trevelyana og efterfølgende 
B. decussata for distinete Arter, saa er der dog et meget 
nært Slægtskab imellem dem og der forekommer Former, 
som man vil have Vanskelighed for med Sikkerhed at anvise 
Plads. 
Under B. decussata har jeg optaget en Varietet fin- 
marchia. Denne var jeg usikker, hvor den burde anbringes, 
men jeg tror den er kommen paa rette Sted, og en Be- 
kreftelse herpaa har jeg faaet i Exemplarer, præeis af 
denne Form, sendt mig fra Prof. Verrill under Bestemmel- 
sen B. decussata, Couth. 
Der er et Par Karakterer, som synes constant at 
adskille B. Trevelyana fra decussata. Apex er hos den 
første temmelig fladtrykt, hvorimod den hos den sidste er 
mammilleformet. - Dernæst er de axiale Ribber hos Tre- 
velyana rette og mindre fremtrædende end hos decussata, 
hyor de, foruden at være mere hævede, altid er mere eller 
mindre bøiede, dog i denne sidste Karakter gaa de over i 
hinanden, Og saa kommer endelig Tænderne. Ved Under- 
søgelse af et meget stort Antal har jeg fundet den kon- 
stante Afvigelse, at Trevelyana har et kort Manubrium, 
hyorimod dette hos decussata er langt poseformet. 
11 
Bela Trevelyana, Turt. 
PI. VIII, figs. 7—10, Pl. X, figs. 10—11. 
Pleurotoma Trevellianum, Turton, Ann. & Mag. of Nat. 
Hist. Vol. VII, pag. 351. 
Mangelia Trevelliana, Forb. & Hanl. Brit. Moll. Vol. II, 
pag. 452, Pl. OXTI, fig. 1, 2. 
Pleurotoma Trevelyana, Jeffreys, Br. Conch. Vol. IV, 
pag. 398. 
Bela Trevelyana, G. O. Sars, op. c. pag. 235, Pl. XVI, 
fig. 13. 
This species is in a high degree variable in form, 
and just as it attains its greatest size in the arctic regions 
does it, also, there, undergo its greatest variation. As a 
rule, the spire is as long, or longer than the aperture; 
the whorls angulated; the axial ribs numerous, not very 
prominent, and straight; the spiral lines numerous, but 
irregular in strength. 
Apex (fig. 9 b, c) obtusely rounded, and, on the first 
whorl, a double-ribbed spiral sculpture makes its appea- 
rance. The axial sculpture very faint. 
Operculum. Fig. 9 a. 
The typical arctic form is illustrated in fig. 7 and 8. 
Fig. 9 is a peculiar, short-spired form from Tromsø, 
where it is not rare, and 
Fig 10 is a form from the same place, having un- 
commonly few ribs, 
The teeth (Pl. X, fig, 10—11) are dagger-shaped, 
with a pretty short manubrium. 
Habitat: Stats. Nos. 223, 224, 261, 267, 270, 273, 
326, 357. Bodø, Tromsø and Hammerfest, in from 10— 
197 fathoms deep. 
Although I affirm B. Trevelyana and the following 
B. decussata, to be distinct species, there is, yet, a very 
close relationship between them, and forms occur to which 
we can with difficulty assign a place. 
Under B. decussata I have included a variety finmar- 
chia. I was for a long time uncertain where it should 
be placed, but I think it has found its true position now. 
Prof. Verrill has sent me from America, as B. decussata, 
Couth, this variety precisely, which has given confirmation 
to my view of it. 
A few characteristics are apparent, which will always 
serve to destinguish B. Trevelyana from decussata, First, 
there is the apex. This is, in the first named, rather 
flattened, whilst in the last named, it is mammiform. Next, 
the axial ribs in Trevelyana, are straight, and less promi- 
nent than in decussate where they, besides being more 
elevated, are always more or less curved, but in this last 
characteristic they are however interchangeable. Finally 
we have the teeth. After the investigation of a very large 
number, I have found the constant difference, that Trev- 
elyana has a short manubrium, whilst in decussata it is 
long bag-shaped. 
DES 
