Det er høist paafaldende at Tromsø og rimeligvis 
Finmarken, er det eneste Sted, denne Art er paatruffen 
paa europæisk Side. Fra den amerikanske Side angives 
den af Miss Bush (Proc. U. S. Nat. Mus. 1883, Pg. 237) 
fra Labrador 10—15 Fayne. Jeg er ikke utilbøielig at 
holde den for en Lokalvarietet af B. zmpressa?. 
Bela Koreni, n. sp. 
Tab. VIII, Fig. 23, a. 
Formen cylindrisk fusiform, Vindingerne 4, afrundede, 
noget tumide, Suturen er grund, Mundaabningen ikke meget 
aaben, og omtrent halve Skallens Længde, Canalen ret, 
kort og vid, forneden ret afskaaren; Skulpturen bestaar af 
saa godt som rette axiale Ribber (10 paa sidste Vin- 
ding) der kun paa øverste Del af Vindingen er tydelig 
fremtrædende, og temmelig svage, men noget tætstaaende 
Spirallinier. Læben, der er noget brudt, synes at have 
tydelig Tegn til Sinus. 
Apex, Fig. 23 a, stump; paa første Vinding er 3 svage 
Spiralribber synlige. 
Størrelse: 5” Axiallengde, 2.2" Diameter. 
Forekomst: St. 192—649 Favne. Kun et Exemplar. 
Det gjor Indtrykket af at vere et ungt Individ, men 
jeg kan ikke henfore den til nogen af de bekjendte Arter. 
Skulpturen er hos alle de nordiske Belaarter meget kraf- 
tig udviklet hos unge Individer, men hos vor Art er den 
svag og utydelig. Skal man derfor drage Analogi fra det 
almindelige, saa vil B. Koreni som udviklet være nær glat, 
kun vil rimeligvis en svag Spiralstriering være synlig. 
Møll. 
Tab. VIII, Fig. 24 (Opereulum). 
Bela exarata, 
Defrancia exarata, Møller, Krøyers Tidsskr. 1842, Pag. 85. 
Tritonium mitrula, Loven, ,Oversigt Vetsk. Acad.“ (,.Index 
Moll.*) 1846, Pag. 145. 
* Krause (Moll. Fauna Beringsmeeres Pag. 279) udtaler sig 
ogsaa om det paafaldende Familieskab imellem disse to Former. 
Ganske mærkeligt er det ogsaa, at Herzenstein ikke har fundet B. 
Sarsi ved Murmanske Kysten eller Hvidehavet, men kun B. impressa. 
19 
It is very remarkable that Tromsø (and probably 
Finmark) is the only locality on the Buropean side where 
this species is met with. From the American side, it is 
stated by Miss Bush (Proc. U.S. Nat. Mus. 1883 p. 237) 
to pertain to Labrador — 10—15 fathoms — I am not in- 
disposed to consider it as a local variety of B. impressa?. 
Bela Koreni, n. sp. 
Pl. VII, fig. 23, a. 
Shell cylindrical, fusiform; whorls 4, rounded, some- 
what tumid. The suture shallow; the aperture not very 
open and about half the length of the shell; the canal 
straight short and wide, and at the extremity truncately 
transsected. The sculpture consists of nearly straight axial 
ribs (10 on the ultimate volution) which are, on the 
upper part of the volution, alone, distinctly visible, and of 
pretty faint, but somewhat close-set, spiral striations. The 
lip, which is somewhat broken, appears to bear distinct 
trace of a sinus. 
Apex, (fig. 23 a) obtuse; on the primary whorl there 
are 3 faint spiral striations visible. 
Size. Axial length 57”, Diameter 2.97”, 
Habitat: Stats. No. 192. Depth 649 fathoms. 
specimen only. 
This specimen gives the impression of being an im- 
mature one, but I can not assign it to any of the known 
species. The sculpture in all the Northern Belas, is very 
strongly developed in the still young specimens, but in 
this species it is faint and indistinct. If we, therefore, 
reason from analogy with the general species, B. Koren, 
when mature, should be almost smooth, with only, proba- 
bly, a faint spiral striation visible. 
One 
Bela exarata, Moll. 
PI. VIII, fig. 24 (Opereulum). 
Defrancia exarata, Møller, Kroyer’s Tidsskr. 1842, pag. 85. 
Tritonium mitrula, Lovén, Oversigt Vetsk. Acad. (Index 
Moll.) 1846, pag. 145. 
* Krause (Moll. Fauna Beringsmeeres pag. 279) speaks, also, 
of the striking family relationship between these two forms. It is a 
striking fact, also, that Herzenstein has not found B. Sarsi on the 
Murman coast, or in the White Sea, but only B. fmpressa. 
3* 
