58 
Pilidium fulvum, O. F. Miller. 
Patella fulva, O. F. Miller, Prodr. Zool. Dan., 1776, p. 227. 
Pilidtum fulvum, Forbes & Hanley, Brit. Moll., vol. 2, 1858, p. 441, PI. 62, figs. 6, 7, Pl. A A, fig. 3. 
Tectura 
Scutellina 
fulva, Jeffreys, Brit. Conch., vol. 3, 1865, p. 250, Pl. 58, fig. 5. 
G. O. Sars, Moll. Reg. Arct. Norv, 1878, p. 122, 
Pl. II, fig. 12. 
Pilidtum fulvum, Dall, Proc. U. 8. Nat. Museeum, vol. 1, 1878, p. 335. 
Findested. Stationerne 79, 173 b, 192, 195, 257 og 
Husø, 40 fr. Dybde 40—649 fv. 
Pilidium fulvum er en nordatlantisk art, som er ud- 
bredt fra Finmarken til Biskayerbugten. Ifølge Jeffreys 
skal den ogsaa forekomme ved Tripolis. Dall anfører den 
desuden fra Nordamerikas østkyst. Den bathymetriske ud- 
bredelse er 10—649 fr. Fossil er den funden i Norge og 
paa Sicilien. 
Locality. Stations 79, 173 b, 192, 195, and 257, 
and Husø (40 fathoms). Depth 40—649 fathoms. 
Pilidium fulvum is a North Atlantic species, extend- 
ing from Finmark to the Bay of Biscay. According to 
Jeffreys, it also occurs in Tripoli; and Dall reports it 
from the east coast of North America. 
distribution is from 10 to 649 fathoms. 
Norway and Sicily. 
Its bathymetrical 
It is a fossil in 
Lepeta ceca, 0. F. Miller. 
Patella coca, O. F. Miller, Prodr. Zool. Dan., 1776, p. 237. 
17a—b, Pl. IT, fig. 13. 
Lepeta — Jeffreys, Brit. Conch., vol. 3, 1865, p. 252, PI. 58, fig. 6. 
—- — G. O. Sars, Moll. Reg. Arct. Norv., 1873, p. 123, Pl. 20, fig. 
Findested. Stationerne 237, 260, 267, 270, 326, 357, | 
Alten, 30 fr. og Magdalena Bay, 20 fv. Dybde 20—263 fy. 
Lepeta coca er en circumpolar art, som er kjendt fra 
Grønland, det nordlige Amerika indtil Alaska og Cape Cod, 
Vestindien, Nordeuropa indtil Skotlands vestkyst, Kattegat 
og Øresund, Jan Mayen, Spitsbergen, Barentshavet, Franz 
Josefsland, Novaja Semlja, Ishavet nord for Beringsstrædet, 
Okotske hav og Japan. Den bathymetriske udbredelse er 
4—690 fv. Fossil forekommer den over en større del af 
den palæarktiske region. 
Locality. Stations 237, 260, 267, 270, 326, and 357, 
Alten (30 fathoms), and Magdalena Bay (20 fathoms). 
Depth 20—2638 fathoms. 
Lepeta ceca is a cireumpolar species, known from 
Greenland, the north of North America down to Alaska 
and Cape Cod, the West Indies, the north of Europe as 
far as the west coast of Scotland, the Kattegat, and Øre- 
sund, from Jan Mayen, Spitsbergen, the Barents Sea, Franz 
Josef Land, Novaja Semlja, the Arctic Ocean north of the 
Bering Straits, the Sea of Okhotsk, and Japan. Its ba- 
thymetrical distribution is from 4 to 690 fathoms. It oc- 
curs as å fossil in many parts of the paleearctic region. 
Puncturella noachina, Linne. 
Forbes & Hanley, Brit. Moll., vol. 2, 1853, p. 474, Pl. 62, figs. 10—12, Pl. BB, figs. 4—6. 
Jeffreys, Brit. Conch., vol. 3, 1865, p. 257, Pl. 6, fig. 3. vol. 5, p. 200, PI. 59, fig. 1. 
G. 0. Sars, Moll. Reg. Arct. Norv., 1878, p. 124, Pl. III, fig. 3. 
Patella noachina, Linné, Mantissa plant., 1771, p. 5d1. 
Puncturella  — 
Findested. Stationerne 173 b, 192, 195, 237, 260, 
270, 338 og 357. Dybde 107—649 fv. 
Puncturella noachina synes at have en kosmopolitisk 
udbredelse. Den cr kjendt fra Grønland, Amerikas nord- 
og østkyst indtil Cape Cod. Nord- og Vesteuropas kyster 
indtil Spanien, Jan Mayen, Spitsbergen, Franz Josefsland, 
Novaja Semlja, Beringshavet, Okotske hav, Korea og Japan. 
Challengerexpeditionen har desuden fundet den ved Magel- 
lanstrædet, Marion Island, Prince Edward Island og Ker- 
guelen i Sydhayet. Den bathymetriske udbredelse er 5— 
1095 fy. Fossil er den funden i Skandinavien, Britiske 
| 
| 
I 
Locality. Stations 173 b, 192, 195, 237, 260, 270, 
338, and 357. Depth 107—649 fathoms. 
Puncturella noachina seems to have a cosmopolitan 
distribution. It from Greenland, the north 
coast of N. America and the east coast down to Cape 
Cod, the coasts of Northern and Western Europe as far 
as Spain, Jan Mayen, Spitsbergen, Franz Josef Land, 
Novaja Semlja, the Bering Sea, the Sea of Okhotsk, 
Corea and Japan. The ‘Challenger’ Expedition also found 
it in the Straits of Magellan, on Marion Island, Prince 
Edward Island. and Kerguelen Land in the Southern 
is known 
