Mangilia anceps forekommer meget sparsom langs den 
norske kyst op til Vestfinmarken. Mod syd gaar den til 
Marocos vestkyst, Canariske ger og Madeira. Den bathy- 
metriske udbredelse er 14—1010 fy. Fossil er den funden 
i Østerige, Italien og det sydlige Frankrig. 
M. anceps occurs very sparingly along the Norwegian 
coast up to west Finmark. It extends southwards to the 
west coast of Morocco, the Canary Isles, & Madeira. 
Bathymetrical distribution 14—1010 fathoms. Fossil in 
Austria, Italy, and the south of France. 
Mangilia, Teretia, amæna, G. O. Sars. 
Raphitoma amena, G. O. Sars, Moll. Reg. 
Defrancia  — 
Findested. Stationerne 192, 195, 223, 260, 261, 
270, 273, 290 og 357. Dybde 70—649 fy. 
Denne vakre og eiendommelige art paavistes først af 
G. 0. Sars ved Hasvig i Finmarken. Senere er den fun- 
den ved Tromsø, Murmankysten og Grønland. Den ba- 
thymetriske udbredelse er 30—649 fv. 
Friele, Nordhavs Exp. 
Arct. Norv., 1878, p. 220, Pl. 17, fig. 10. 
Moll, vol. 2, 1836, p. 23, Pl. 10, fe. 22. 
Locality. Stations 192, 195, 223, 260, 261, 270, 
273, 290 and 357. Depth 70—649 fathoms. 
This pretty and peculiar species was discovered by 
G. O. Sars at Hasvig in Finmark. It has since been 
found at Tromsø, on the Murman Coast, and in Green- 
land. Batbymetrical distribution 30—649 fathoms. 
Mangilia, Thesbia, nana, Lovén. 
Tritonium (2) nanum, Lovén, Ind. Moll. Scand., 1846, p. 12. 
Columbella nana, Jeffreys, Brit. Conch., vol. 4, 1867, p. 359, Pl. 87, fig. 4. 
Thesbia = 
Findested. Stationerne 173 b, 192 og 290. Dybde 
191—649 fy. 
Mangilia nana er udbredt langs den norske kyst til 
Hammerfest. Forgvrigt er den kun kjendt fra Shetlands- 
øerne og Orknøerne. Den bathymetriske udbredelse er 30 
—649 fy. 
G. O. Sars, Moll. Reg. Arct., 1878, p. 221, Pl. 16, fig. 2, Pl. VIII, fig. 3. 
Stations 173 b, 192 and 290. Depth 191 
Locality. 
—649 fathoms. 
M. nana is distributed along the Norwegian coast 
up to Hammerfest, and is further known from the Shet- 
land and Orkney Isles. Bathymetrical distribution 30— 
649 fathoms. 
Mangilia, Pleurotomella, packardi, Verrill. 
Pleurotomella packardi, Verrill, Am. Journ. Sci., vol. 5, 1872, p. 15. 
Verrill, Trans. Con. Acad., vol. 5, 1882, p. 453, Pl. 43, fig. 9, Pl. 57, fig. 5. 
Defrancia formosa, Jeffreys, Proc. Zool. Soc., 1883, p. 397, Pl. 44, fig. 9. 
Findested. Denne art foreligger i flere dgde exem- 
plarer fra station 192, 649 fy. ~ 
Den eneste lokalitet fra den norske kyst, hvorfra 
mangilia packardi tidligere har været kjendt, er havdybet 
udenfor Storeggen, 400 fy., hvor G. O. Sars tog et be- 
skadiget exemplar. Arten er forøvrigt kjendt fra Færø- 
kanalen, Europas vestkyst fra kanalen til Gibraltar, Azo- 
rerne, Canariske ger og Amerikas østkyst fra New England 
til Vestindien. Den bathymetriske udbredelse er 85 
1608 fy. 
Locality. This species is represented by several 
dead specimens from Station 192 (649 fathoms). 
The only locality on the Norwegian coast in which 
M. packardi has previously been found, is the deep water 
off Storeggen (400 fathoms), where G. O. Sars found a 
damaged specimen. Distribution — Faroe Channel, west 
coast of Europe from the English Channel to Gibraltar, 
Azores, Canary Isles, and east coast of America from 
New England to the West Indies. Bathymetrical distri- 
bution 85—1608 fathoms. 
