101 
Buccinum glaciale, Linné. 
Buecinum glaciale, Linné, Syst. Nat., ed. 12, 1767, p. 1204. 
Findested. Stationerne 322, 
og Norskøerne. Dybde 20—61 fy. 
Buccinum glaciale er kjendt fra Grønland, Jan Mayen, 
Spitsbergen, Barentshavet, Frants Josefsland, Murmankysten, 
Hvidebavet, Novaja Semlja, Karahavet, Sibiriens ishavs- 
kyster, Beringshavet, Okotske hav og Kamtschatka. Den 
bathymetriske udbredelse er 4—160 fy. Fossil er den 
funden i det nordlige Rusland og paa Spitsbergen. 
366, 374, Jan Mayen 
Friele, Nordhavs Exp. Moll., vol. 1, 1882, p. 34. 
Loeality. Stations 322, 866, and 374, Jan Mayen, 
and the Norwegian Islands. Depth 20—61 fathoms. 
Distribution — Greenland, Jan Mayen, Spitsbergen, 
Barents Sea, Franz Josef Land, Murman Coast, White 
Sea, Novaja Semlja, Kara Sea, Arctic coast of Siberia, 
Bering Sea, Sea of Okhotsk, and Kamtchatka. Bathyme- 
trical distribution 4—160 fathoms, Fossil northern 
Russia and Spitsbergen. 
in 
Buccinum tenue, Gray. 
Buccimim tenue, Gray, Beechey's Voy., 1839, p. 128, Pl, 36, fig. 19. 
Findested. 
gerne, 20—30 fy. 
Stationerne 326, 357, 366, 374 og Norsk- 
Dybde 20—125 fv. 
Denne art forekommer ved Grønland, arktisk Amerika 
indtil Halifax og Cape Sable, Spitsbergen, Frants Josefs- 
land, europæisk og asiatisk Ruslands ishavskyster og Berings- 
havet. Den bathymetriske udbredelse er 2—208 fv. Fossil 
er den kjendt fra Island, Murmankysten, Sibirien, Canada 
og Labrador. 
Friele, Nordhavs Exp. Moll., vol. 1, 1882, p. 35. 
Locality. Stations 326, 357, 366, and 374, and the 
Norwegian Islands (20—30 fathoms). Depth 20—125 
fathoms. 
Distribution — Greenland, arctic America down to 
Halifax and Cape Sable, Spitsbergen, Franz Josef Land, 
Arctic shores of European and Asiatic Russia, and Bering 
Sea. Bathymetrical distribution 2—208 fathoms. Fossil 
in Iceland, on the Murman Coast, in Siberia, Canada, and 
Labrador. 
Ukko*) turtoni, Bean. 
G. O. Sars, Moll. Reg. Arct. Norv., 1878, p. 269, Pl. 14, fig. 8, Pl. 25, fig. 9 & 10, Pl. X, fig. 16, 
Fusus turtoni, Bean, Loud. Mag. Nat. Hist., vol. 7, 1834, p. 493, fig. 61. 
Chrysodomus = — 
Pl. XVIII, fig. 53. 
Jumala — — Friele, Nordhays Exp. Moll., vol. 1, 1882, p. 6, Pl. 4, fig. 4—7. 
Ukko — Norman, Ann. Mag. Nat. Hist., ser. 6, vol. 12, 1893, p. 352. 
Findested. Stationerne 255, 257, 260, 261, 290 og 
323. Dybde 127—341 fy. 
Denne nordatlantiske art har sin nordgrænse ved Mur- 
mankysten og Beeren Eiland, mod syd gaar den til de 
Britiske ger. Hos os er den kun kjendt fra Trondhjems- 
fjorden og Finmarken. Desuden er den tagen ved Gron- 
lands vestkyst. Den bathymetriske udbredelse er 5—341 fy. 
1) Jeg vilde benytte uaynet paa en finsk gud for denne sleet, og 
henvendte mig derfor til en nu afdød ven, som jeg troede var 
velkjendt i den lappiske gudelere, Baade jumala, ukko og flere 
navne blev mig opgivet. Jeg vaklede mellem de to nævnte, 
men valgte det første for velklangens skyld i fuldstændig uyiden- 
hed om at jeg gjorde mig skyldig i en blasfemi. J den gamle 
finske mythologi var ,Jumala* himmelguden, men blev senere 
afløst af ,Ukko*, tordenguden: Efter kristendommens indførelse 
blev ,Jumala* betegnelsen for de kristnes gud. Dette var jeg 
desværre ubekjendt med, da det lappiske og finske sprog er mig 
fremmed. Jeg er min ven dr. Å. M. Norman taknemmelig, at 
han har rettet min ubehagelige feil. 
Friele. 
Locality. Stations 255, 257, 260, 261, 290, and 323. 
Depth 127—341 fathoms. 
This North Atlantic species has its northern limit at 
the Murman Coast and Bear Island, and extends south- 
wards to the British Isles. In Norway it has been found 
in the Trondhjem Fjord and Finmark. It has also been 
taken on the west coast of Greenland. Bathymetrical dis- 
tribution 5—8341 fathoms. 
1) Being desirous of employing the name of a Finnish god for this 
genus, I applied to a friend, since deceased, whom I believed to 
be well versed in Lapp mythology. He gave me ‘jumala’, ‘ukko’, 
and several other names. I hesitated between the two men- 
tioned, but finally chose the first as the more euphonious, in com- 
plete ignorance of the fact that in so doing I was guilty of blas- 
phemy. ‘Jumala’, in the old Finnish mythology, was the god of 
heaven, subsequently the god of thunder, ‘Ukko’, replaced him. 
After the introduction of Christianity ‘Jumala’ became the de- 
signation of the god of the Christians. Of this I was unhappily 
ignorant, as the Lappish and Finnish languages are unknown to 
me. I am grateful to my friend, Dr. A. M. Norman, for correcting 
my unfortunate mistake. Friele. 
