1903]. SVERIGES ANTHROPOLOGI ETC 23 



og Langskaller, ogsaa hos os repræsentere en bestemt Folke- 

 type — f. Ex. Sætersdalen og dens nærmeste Nabobygder, hvor 

 Mesocephalerne ere saa langt overveiende talrige og tiltage paa 

 en saa bestemt Maade mod et udpræget Udstraalingscentrum 

 end i vore kvænblandede Bygder som Solør og Trysil, hvor man 

 da kunde ventet Blandingsformen talrig repræsenteret. Den rene 

 germaniske Typus sætter de til over 10 % — hvilket jo ikke 

 synes meget — og den rene Typus har bevaret sig bedst i det 

 indre Land og henimod den norske Grændse, hvorimod fra 

 Kystlandene lndvandringen af mørkere Elementer skrider fremad 

 indover. 



Det er i denne Henseende af Interesse, at saavel begge de 

 nordligste Provinser (Lappland og Vesterbotten) som de to syd- 

 ligste (Skåne og Blekinge) vise de laveste Tal i Høidevæxt og 

 derhos have det forholdsmæssig største Procenttal af Brachy- 

 cephaler. 



Dette tyder jo med Bestemthed paa, at her har været en 

 stærkere Indblanding af fremmede Raceelementer. 



For de nordligste Provindser vide vi jo, hvem dette er: 

 Lapper og Finner eller Kvæner, der begge høre til mere smaa- 

 voxte Racer og derhos ogsaa ere Brachycephaler, men hvem der 

 har bevirket dette Forhold i de sydligste, have vi vanskeligere 

 for at udrede. 



Jeg vil dog ikke undlade i denne Anledning at henlede Op- 

 mærksomheden paa det kortskallede Folkeelement, som i for- 

 historisk Tid har forekommet her, og som af Sven Nilsson i 

 hans Skandinaviska Nordens urinvånare henføres til den hyper- 

 boræiska Racen d. v. s. Lapperne — med hvis Cranium der ogsaa 

 er adskillig Lighed, naar vi tænke paa de Tusinder af Aar, som 

 ligge imellem den Tids Folk og de nuværende Lapper. Jeg 

 tror, S. Nilsson, der vistnok senere opgav sin Theori, vilde have 

 glædet sig ved at erfare denne eiendommelige Lighed saavel i 

 Legemshøide som med Hensyn til Brachycephalien i Nord- og 

 Syd-Sverige. Legemshøiden er jo et i høi Grad stabilt arveligt 

 Phænomen, og det er i denne Forbindelse derfor ogsaa værd 

 at erindre, at paa Møen og Sydsjælland, hvor Legemshøiden som 



