1903.] TIL MINDE OM PROFESSOR C. A. BJERKNES. 11 



matiske udviklinger, som er ført med venstre haand. Hans 

 hustru hjalp ham med skrivningen, indtil ogsaa hun blev overan- 

 strengt. Men lige fuldt fortsattes arbeidet, nu ved en fremmed 

 sekretærs hjelp. En sekretær er ikke det samme for en mathe- 

 matiker som for en anden forfatter. Mathematikeren maa have 

 for øinene det papir, hvorpaa udviklingerne føres. Vanskelig- 

 heden blev overvundet paa følgende maade : Papiret blev klippet 

 op i smale strimler, og Bjerknes dikterede en formel, som 

 sekretæren skrev ned paa den første strimmel. Med denne for 

 øinene dikterede saa Bjerknes en ny formel, som sekretæren skrev 

 paa den næste strimmel osv. Paa denne maade naaede han 

 frem til de resultater, som han fremlagde paa de skandinaviske 

 naturforskeres møde i Kristiania i 1868, og som for ham selv, 

 om ikke netop for hans omgivelser, betegnede gjennembruddet 

 for hans ideer. 



Hvad han havde anet i Gottingen, fik han nu bekræftelse 

 paa. Naar flere kugler samtidig bevæger sig i en vædske, saa 

 udøver de gjensidige virkninger paa hinanden, der fuldstændig har 

 udseendet af virkninger paa afstand. Og disse tilsyneladende 

 fjernkræfter viste sig at være i besiddelse af de samme almin- 

 delige fundamentalegenskaber, som man i den newtonske meka- 

 nik tillægger naturens fjernkræfter. De virker momentant i alle 

 afstande ; de sammensætter sig efter principet for kræfternes paral- 

 lelogram; de virker uafhængig af angrebspunktets bevægelses- 

 tilstand og kan fremstilles ved en kraftfunktion, som opfylder 

 den laplaceske ligning. Kun paa et punkt var der en undtagelse 

 i denne merkelige række af overensstemmelser: det newtonske 

 princip om den lige store virkning og modvirkning ■ — actio og 

 reactio — viste sig ikke at være gyldigt for disse kræfter. 



Jeg tilføier her, at alle disse resultater staar i den smuk- 

 keste overensstemmelse med dem, som Heinrich Hertz kom frem 

 til paa ganske anden vei et fjerdedels aarhundrede senere, da 

 han konstruerede sin berømte mekanik, den første mekanik, hvor 

 fjernvirkningsforestillingen er fuldstændig elimineret. Han naar 

 her frem til nøiagtig de samme resultater, ogsaa i det punkt, at 

 virknings- og modvirkningsprincipet ikke længer kan være almen- 



