14 V. BJERKNES. [No. 7. 



Han fandt, at han kunde dele den hydrodynamiske fjern- 

 kraft i to partier; han har senere kaldt den ene for induktions- 

 kraften og den anden for energi kraften. Disse har høist forskjel- 

 lige egenskaber. Induktionskraften virker ikke efter principet 

 for lige virkning og modvirkning, men har samtidig den eien- 

 dommelighed kun at frembringe forsvindende smaa svingninger 

 eller ryk af kuglerne. Dens virkning vil som regel unddrage 

 sig enhver iagttagelse. Den anden kraft derimod, energikraften, 

 opfylder principet om actio og reactio, og har altsaa alle de egen- 

 skaber, som man tillægger kræfterne i den newtonske mekanik. 

 Den alene frembringer de synlige bevsegelser, og den optræder 

 ikke som en forvreden karikatur, men som et i de mindste 

 detaljer naturtro speilbillede af de elektriske og magnetiske af- 

 standskræfter. En iagttager vil kun erkjende eksistensen af 

 denne kraft. Mathematikeren derimod, som sidder inde med den 

 eksakte løsning, faar ogsaa induktionskraften med i sine formler. 

 Det er en komplikation, som ingen paa forhaand aner, og der 

 maatte et ydre held til for at give et vink om sammenhængen, 

 efter at induktionskraften i syv lange aar havde legt blindebuk 

 med den utrættelige forsker. 



For at gaa ind paa resultaterne lidt mere i enkelthederne, 

 saa var det vigtigste fund bekræftelsen paa hans formodning 

 fra Gottingertiden, at med volumforandring af kuglerne maatte 

 en kraft følge, som var nær beslægtet med den newtonske. 

 Han fandt, at pulserende (periodisk volumforandrende) kugler i 

 en vædske paavirkede hinanden med en kraft, hvis intensitet 

 var omvendt proportional med afstandens kvadrat og direkte 

 proportional med de to kuglers pulsationsintensiteter. Loven 

 har nøiagtig den newtonske lovs ydre form. Men en forskjel 

 i indhold fremtræder deri, at det i udtrykket for den new- 

 tonske kraft optrædende produkt er produktet af de to gra- 

 viterende legemers træge masser, og dette er størrelser af 

 væsentlig anden natur end pulsationsintensiteterne. Masserne er 

 f. eks. altid positive, mens pulsationsintensiteterne kan optræde 

 baade positive og negative. Men man kan angive saadane speci- 

 elle forhold, hvor kuglernes pulsationsintensiteter er proportionale 



