1903.J MEDDELELSER OM NORGES FISKE I AARENE 1884 — 1901. 29 



Hos et Ind., fanget i Troldfjord i Lofoten 10de Febr. 1899, 

 var Ventrikelen fyldt med den lille mærkelige Gobiide Crystallo- 

 gobius linearts, der tidligere ikke var paavist nordenfor Trond- 

 hjemsfjorden. 1 



Fremdeles kan paavises flere Tilfælde, hvori svømmende 

 Fugle og Pattedyr have været slugte. Saaledes bortsnappes 

 undertiden Unger af dykkende Søfugle, især af Edderfugle ; et In- 

 divid, fanget ved Trænen i Januar 1897, havde endog søgt at 

 sluge en voxen Alca torda. 



Hos et stort Ind., fanget i Ytre Eidsfjord, Vesteraalen (i 

 Beg. af Marts 1903), fandtes et Pattedyr, der opgaves at have 

 været Ungen af en Oter (Lutra). 



Af Pattedyr er det især Lemænen (Lemmus lemmus), som kan 

 indgaa under Torskens Fødemidler. Under disse Dyrs Yngle- 

 og Vandreaar svømme de ofte i Mængde over mellem Øer og 

 Strande, og opsnappes derunder ikke sjelden af Rovfiske (lige- 

 som i Indsøerne af Gjedde og Ørret). Hos en Torsk, fanget 

 ved Alstahoug i Nordland Høsten 1896, fandtes saaledes Maven 

 at indeholde Rester af 16 Stykker Lemæn. 



Endelig kan blandt mere og mindre abnormt Mave-Indhold 

 nævnes Stene, som ofte findes, tildels i stort Antal, i Torskens 

 Ventrikel. I Christiansunds Museum opbevares en Række mær- 

 kelige Prøver heraf. Hos et Ind., hvis Legemsvægt var 10 

 Kilogr., og var fanget under Loddefisket ved Kiberg i Varanger- 

 fjorden, fandtes Stene til en samlet Vægt af 700 Gram. I et 

 andet Ind., optaget under Lofotfisket 1898, laa 54 Stene (alle 

 omkring valnødstore eller større), hvis samlede Vægt var 900 

 Gram. Hos et Individ, fanget ved Kabelvaag i April 1897, 

 fandtes 13 Stene til en samlet Vægt af 205 Gram. 



Den vældigste Sten fra en Skreimave opbevares ligeledes i 

 Christiansunds Museum. Den er aflang som en Haand, 106 mm 

 lang, 101 mm bred, og veier 1770 Gram. 



Det er sandsynligt, at paa disse Stene har oprindeligt et 

 eller andet Næringsstof været fæstet, en Actinie, eller lignende. 



1 Forh. Vid.-Selsk. Chria. 1902, p. 69. 



