120 R. COLLETT. [No. 9. 



underveis, men kan dog bevislig Hytte sig mellem 10 og 20 Kilo- 

 meter i Døgnet. 



Anderledes er det i Elvene, hvor Ernæringen er uden Be- 

 tydning. Her foregaar Opstigningen ofte med betydelig Hurtig- 

 hed; i Tana-Elven erholdes undertiden Laxe med frisk Sil 

 (Ammodytes) eller Lodde (Mallotus) i Ventrikelen i en Afstand 

 fra Søen af mellem 30 og 40 Kilometer. 



I Tana-Elven naar Laxen op i en Afstand fra Søen, der er 

 flere Gange større, end i nogen anden norsk Elv. Den stiger 

 her (ifølge Landmark) i Bautajok op til omtrent 30 Kilometer 

 ovenfor denne Elvs Sammenløb med Karasjok, eller i en Vand- 

 Afstand fra Elvens Munding af omtr. 300 Kilom. 



Gydetid. Laxens Gydetid falder i Norge for de fleste Elves 

 Vedkommende i October og den første Halvdel af November; i 

 enkelte Elve begynder den allerede sidst i September, i andre 

 først senere, i November og December, eller tildels endog kort 

 over Nytaar. 



Rognens Udklækning i Saltvand. For at undersøge et 

 af Fiskere reist Spørgsmaal om, hvorvidt Laxens Rogn kan 

 komme til Udvikling i selve Søen, er ved Bergens Biologiske 

 Station af Dr. Nordgaard i Aarene 1896 — 1898 anstillet en 

 Række Forsøg, af hvilke ere fremgaaede følgende Resultater 1 . 



Laxen kan udvikle sin Rogn og Melke til fuld Modenhed i 

 Søen (Saltvand af circa 3 °/o), og kan her anlægge sin Parrings- 

 dragt, selv om den ikke kommer op i nogen Elv. 



En Befrugtning af Rogn i Saltvand bevirker, at denne 

 næsten altid gaar tilgrunde. 



Den gydte Rogns videre Udvikling kan foregaa i svagt salt- 

 holdigt Vand (Brakvand af circa 1 %), men en Udvikling i Søen 

 (med almindelig Saltgehalt) er umulig. 



Tingernes Vandringer. Under de af Dr. Dahl i 1898—1902 

 efter offentlig Foranstaltning anstillede Undersøgelser angaaende 



Nordgaard, Bergens Museums Aarbog 1896, No. IV, og 1898, No. VIII 

 (Bergen 1897 og 1899). 



