12 MAGNUS OLSEN. |No. 10. 



parallele kviste, som skraaner ned til høire og to lignende kviste, 

 som skraaner ned til venstre. Jfr. r-runen i det følgende. 



r (rune % 6, 11, 15, 20). Den samme omændnng af en 

 halvcirkelformet kvist som ved f)-runen kan vi iagttage ved ind- 

 skriftens r-rune. Denne rune bestaar af en lodret stav, fra 

 hvilken 3 indbyrdes parallele kviste skraaner nedad mod høire. 

 Den form, som r-runen i vor indskrift har, kan tænkes at være 

 opstaaet af den almindelige r-rune R paa følgende maade. Paa 

 R er sidestavens nederste del bibeholdt uforandret, medens side- 

 stavens øverste (halvcirkelformede) del er bleven omdannet til to 

 kviste, som parallelt med sidestavens nederste del skraaner nedad 

 mod høire (jfr. J>-runen i det foregaaende). 



Det er at merke, at nederste kvist paa rune 11 og øverste 

 og nederste kvist paa rune 15 er noget krummede nedover. 

 Dette stemmer vel overens med den her givne forklaring af 

 runens oprindelse. 



r-runen i indskrift nr. XXII viser nogen lighed med den 

 kursive R-rune, som flere gange forekommer i indskrifterne fra 

 Maeshowe (jfr. flere af r-runerne i nr. VII og nr. VI, særlig 5te 

 rune fra slutningen i sidstnævnte indskrift), og som nærmest har 

 form af en vertikal stav med to næsten rette og indbyrdes 

 parallele kviste til høire, mellem hvilke der ingen forbindelse er. 



n (rune 13). Da de øvrige runetegn, som vi skal se, kan 

 forklares ud fra den almindelige yngre runerække, kunde man 

 formode, at den snørklede n-rune i nr. XXII var udgaaet fra 

 runeformen K Det maatte da være kvisten nedentil til høire i 

 midtstavens tvekløft, som svarede til h-runens kvist. Naar 

 kvisten her var anbragt saa langt nede paa staven, at dens 

 spids naaede ned til runernes basis, da kunde hermed sammen- 

 lignes forholdet ved indskriftens a-rune. Denne rune, som jeg 

 tænker mig opstaaet af <\ (neppe af Y), har faaet sin kvist an- 

 bragt saa høit oppe paa staven, at kvistens spids naar op til i 

 høide med stavens top; jfr. herom i det følgende. Ved en lig- 

 nende forsnørkling som den, vi finder ved e-runen nr. 17, er 

 midtstaven i sin øvre del bleven udvidet til en oval, og der er 



