1903.] TEE ORKNØSKE RUNEINDSKUIFTER. 21 



Jelisme i udtryk, som bestaar mellem de sidste linjer i de to 

 halvstrofer (fyrir vestan haf — fyrir sunnan land). 



Begge nidskrifter' er anbragte nær sammen paa gravkam- 

 merets sydlige væg, nr. XVIII til venstre for indgangen til den 

 sydlige celle, nr. XVI straks ovenfor. Nr. XVIII bør efter min 

 formodning, skjønt den er anbragt under nr. XVI, dog læses 

 før sidstnævnte nidskrift. Paa lignende maade er i nr. XI anden 

 linje (oframr sihur£>ar sonr) at læse før første linje (ræist runar 

 f>æs|a]r). 



Ved gjennemgaaelsen af indskrift nr. XVI har jeg foreløbig 

 forbigaaet en enkelt rune. Mellem runerne ø og u i ordet keukr 

 tindes indridset en R-rune, som kun naar op til de omstaaende 

 runers midte. Denne rune kan ikke paa samme maade som de 

 øvrige runer have udgjort en del af indskriften. Stephens's læs- 

 ning (hos Farrer. s. 31 og i Tidskrift f. Phil. og Pæd. IV 88) 

 kor ukr giver ingen sproglig mening. 



Med rette bemerker Munch (Saml. Afhandl. IV 521) i an- 

 ledning af den omtalte r-rune: „I Navnet keukr ... er der 

 efter ø skrevet nede i Linjen et lidet r, som er aldeles over- 

 flødig! og synes at være senere vilkaarligt tilsat, eller at have 

 en særegen. Navnet uvedkommende Betydning. Thi Navnet selv 

 er saa meget sikrere, som vi her gjenkjende en i Sagaerne om- 

 talt Person, hvorved ogsaa Indskriften selv bliver os dobbelt 

 interessant. Gaukr Trandilsson r, som Navnet rettest bør 

 skrives, omtales i Njåls Saga, Cap. 26, som Fostbroder til den 

 mægtige, islandske Høvding Asgrim Ellidagrimssøn paa Sønder- 

 landet, der levede omkr. 960—80." 



Men hvis den lille r-rune mellem ø og u ikke udgjør en 

 del af indskrift nr. XVI, saaledes som denne i det foregaaende 

 er gjengivet, hvad kan da være meningen med dette runetegn? 

 Rafn tager i sin tolkning af indskriften intet hensyn til denne 

 rune. Efter Farrer's tegning tør det ansees for udelukket, at 

 nr. XVI, saaledes som tilfældet er med enkelte andre af ind- 

 skrifterne fra Maeshowe, er en palimpsest, og at R er en levning 

 af en tidligere indskrift. Afstanden mellem ø-runen, som gaar 



