18 

 Historisk-filosofisk klasse. 24de mai. 



(Formand: Aall. Sekretær: Kolsrud). 

 (Tilstede: Aall, Broch, E. Bull, E. I. H. Bull, Collett, Falk, 

 Hægstad, Johannessen, Koht, Marstrander, Olsen, Seip, Winge). 



1. E. Bull holdt et foredrag: Til de norske byenes — 

 særlig Oslos — anlægshistorie. Han fremhævet at en »by« er en 

 ganske forskjellig ting enten man ser den fra et retshistorisk, 

 topografisk, økonomisk eller et andet synspunkt. Sagaberet- 

 ningene om kongenes anlæg av de norske byene ser dem fra et 

 rent topografisk synspunkt og gir desuten bare uttryk for opfat- 

 ningen i det 13de aarh. — har altsaa liten eller ingen kildeværdi. 

 Byer i retslig forstand kan konstateres i Norge fra begyndelsen 

 av det 12te aarh., eller muligens litt tidligere; byer i økonomisk 

 forstand fik Norge vistnok først med de faste bispestolene og 

 kirkens økende rigdom, omtrent ved den samme tid. Den 

 sterkeste by dannende faktor i Norge i middelalderen var hverken 

 handel eller haandverk, men kirken. 



Foredraget f remkaldte bemerkninger av Koht, Winge, 

 Hægstad og Olsen, hvortil foredragsholderen replicerte; 

 av disse meddeles her Hægstads bemerkninger i autoreferat: 



Hægstad meinte at dei nye historikarar til deils er vel 

 snare til aa vilja forkasta vitnesburdar i vaare gamle historiske 

 uppteikningar. Der er ikkje meir enn umkring 170 aar millom 

 fraasegni hjaa Snorre um tidi daa Oslo vart kaupstad og den tid 

 daa han skreiv. Endaa i vaare dagar kann det tenkjast at histori- 

 karar gjenom traditionen kunde faa greida paa ymist som er 

 hendt for so pas lenge sidan som umkr. 170 aar. Og paa den tidi 

 Snorre livde, var det den munnlege tradition som mesta aaleine 

 maatte berå alle minni fraa ætt og ætt, og difor vart ogso alt 

 betre gøymt i minnet enn no. So interessant som foredraget um 

 vilkaari for uppkoma og framvokstren av byar i det heile kunde 

 vera, kjende taleren seg ikkje yvertydd um at foredragshaldaren 

 hadde rett i den meining, at det var kyrkja og serleg bispesæti, 

 som var det eigenlege grunnlaget for dei norske byarne i millom- 

 alderen. Taleren meinte tvertum at det var serleg den naturlege 

 tilliggingi med umsyn til næringsveger og samfersla millom byg- 

 derne innbyrdes og til deils med utlandi, som hadde skapt og var 

 det eigenlege grunnlaget for dei fleste av desse byar. Selja var 

 det fyrste bispesæte vestanfjells, men vart aldri by. Bjørgvin 

 laag derimot godt til baade for bygderne vestanfjells og for sam- 



