1918] KRYSTALANALYSE VED RØNTGENSTRAALER 15 



3) Surstofatomeme tilhørende svovlsyreresten danner hjørnerne 

 i kuber, hvis centrer falder i iT-atomerne, og hvis sidekanter 

 er paralelle med kubesiderne. 



4) Krystalvandets molekyler er ordnet i tetraedriske grupper 

 paa 4. Seks.saadanne grupper er ordnet i kubisk symmetri 

 omkring hver gruppe av svovl. De 6 vandtetraedres centrer 

 ligger paa de 6 hovedakser som kan trækkes fra centrum 

 av svovltetraedret, og i samme avstand fra dette. Svovl- 

 tetraedret og de tilordnede vandtetraedre er omvendt ori- 

 entert. 



5) Vandstoffets plads kan ikke bestemmes eksperimentelt, da 

 dets reflektionsevne her blir for litet fremtrædende. Av 

 symmetrigrunde er det rimeligst at anta at to atomer vandstof 

 er knyttet til hvert atom surstof i et vandtetraeder, og be- 

 liggende paa en linje gjennem surstofatomet og centret i den 

 motstaaende sideflate av tetraedret. 



Av Zeoliter blev mineralet Chabasit nærmere undersøkt. 



Med krystalvand gav det et yderst karakteristisk spektrum 

 med mange linjer. Naar man ved ophetning søkte at fordrive 

 krystalvandet, maatte man gaa frem med stor forsigtighet, idet 

 krystallen blev sprød og smuldret let hen naar den kom i luften. 



Det Iykkedes dog at faa undersøkt krystaller der hadde 

 været ophetet til 200 ° og 300 °. 



Det viste sig nu at krystallerne efter avgivelsen av vand 

 bibeholdt det samme karakteristiske spektrum som før vandav- 

 givelsen med den samme intensitetsfordeling — kun var intensi- 

 teten meget mindre. 



Dette forhold kunde tydes paa to maater. Det kunde enten 

 betyde at våndet overhodet ingen indflydelse øvet paa spektret. 

 Det vikle da si at våndet ikke indgik i gitterverket. 



Eller vi kunde anta våndet som en saa væsentlig bestanddel 

 i opbygningen av krystallen, at gitteret blev helt ødelagt i de 

 masseelementer hvorfra våndet var blit fjernet, saaledes at det 

 spektrum man observerte efter ophetmngen, skyldtes de rester 



