1918] KRYSTALANALYSE VED RØNTGENSTRAALER 9 



I den førstnævnte substans er J f. eks. ordnet i et flate- 

 centrert gitter, i den sidstnævnte i et prismecentrert gitter. Der 

 synes heller ikke at være nogen enkelt forbindelse mellem stør- 

 relsen av elementærgitterne. 



For NH, J er a = 7,20 10~ 8 cm. 



For N{CH,) i J a ~~l 7 ' 88 10 



c = — 5,b9 „ „ 



Beregner vi derimot størrelsen av det paralelepiped der inde- 

 holder et molekyl, faar vi: 



For NHiJ Siden av kuben 4,54 10" 8 cm. 



i-. ^t/^xt^ -r Siden av basis flate 6,26 10~ „ 

 For NiCH^J _ 8 



Høide av prismet 4.52 10 „ 



Her kommer atter de kjendte relationer mellem de topiske 

 parametre tilsyne, idet høiden i prismet er det samme 'som siden 

 i kuben før substitutionen. 



Forbindelsen mellem krystalstr ukt u r og kemisk 

 kons titution. 



En fuldstændig redegjørelse for denne forbindelse kan ikke 

 gis alene paa grundlag av et saa begrænset materiale som det 

 der hittil foreligger. Ved bestemmelsen av strukturen for en 

 gruppe av de tetragonale krystaller er det dog lykkedes at frem- 

 dra forhold der tilsteder meget vigtige og vidtrækkende slut- 

 ninger. 



Jeg sigter her til bestemmelsen av zirkongruppens mineraler 

 sammenholdt med Xenotimets struktur. 



Bestemmelsen av Xenotimets struktur var forbundet med 

 betydelige eksperimentelle vanskeligheter, idet krystallerne paa 

 gru rid av delvis omvandling gav en meget svak reflektion. 



De først bestemte spektra var derfor særlig for (111) flatens 

 vedkommende noget ufuldstændige. Ved en senere forbedring 



