63 



En grovdel ing i særskilte rækker for de to klassers publi- 

 kationer er hos os nu allerede gjennemført for »Skrifternes« ved- 

 kommende, derimot ikke for de i »Forhandlingerne« optagne 

 mindre avhandlinger. Dette er ganske utvilsomt en uheldig ord- 

 ning, som i ethvert fald bør ændres. En videre gjennemført 

 deling efter stoffet er nemlig netop for de mindre avhandlinger 

 endog meget mer paakrævet end for de større. Spørsmaalet er 

 her egentlig kun, hvor langt man bør gaa i en opdeling i rækker. 



Hvis vort videnskapsselskap som de store kulturlandes 

 akademier hadde kunnet paaregne en meget rik produktion inden 

 alle faggrupper, vilde vistnok en meget vidt dreven opdeling i 

 rækker efter de enkelte fag været mest rationel. Da dette ikke 

 kan antages at være tilfælde, er det nødvendig, at de enkelte 

 rækker i alle fald omfatter grupper av nærbeslegtede fag, idet 

 ellers fyldning av bind av passelig størrelse vilde komme til at 

 ta altfor uforholdsmæssig lang tid. 



Dette hensyn vil da ogsaa gjøre det rimelig, at det store 

 gros av avhandlinger, enten de er smaa eller store, og enten de 

 er ledsaget av plancher eller ikke, samles i analogt utstyrede 

 rækker av samme format, saa at i regelen kun meget store av- 

 handlinger utskilles for sig som en egen publikationsserie i 

 særskilt format. 



I en saadan serie — man kunde for denne maaske anvende 

 enten navnet »Skrifter« eller betegnelsen »Memoirer« (bl. a. ad- 

 skillig anvendt i England og Frankrig for den slags større av- 

 handlinger, ofte monografier) — bør de enkelte avhandlinger i 

 saa fald helst utkomme med fortløpende nummerfølge og i større 

 format, uten deling i rækker eller fag. Som format i en saadan 

 serie vilde maaske helst anbefale sig en stor kvart i likhet med 

 Svenska Vetenskapsakademiens »Handlingar« (310 X 240 mm.), 

 Wiener Akademiets »Denkschriften« (312 X 240 mm.) eller hos 

 os » Bergens Museums Skrifter« (ca. 317 X 252 mm.), en publika- 

 tionstype, som særlig naar der trænges karter og større plancher 

 er fordelagtig. De enkelte bind avsluttes, naar en passende stør- 

 relse er naadd. Alle de øvrige avhandlinger skulde i saa fald 

 hensigtsmæssig kunne deles paa flere rækker, vi foreslaar ialt 8, 

 som nedenfor nærmere anført. 



