85 



klassiske undervisnings utvikling i de franske skoler indtil 1870, 

 gir han i dette arbeide en orienterende fremstilling av den davæ- 

 rende latinskoles organisation i Frankrike, gjør derefter indgaa- 

 ende rede for den klassiske undervisning ved de franske skoler til 

 og med 1889, og omtaler særskilt reformerne efter 1870. I et til- 

 lægskapitel drøfter han den klassiske undervisnings stilling ved 

 vor egen høiere almenskole. Boken, som vakte opmerksomhet, da 

 den utkom, vil den dag idag kunne læses med interesse og ut- 

 bytte. Fremstillingen er grei og præget av sakkundskap. 



Et langt større og betydeligere arbeide er Lowums omfangs- 

 rike avhandling om »Den franske oplysningstids pædagogiske 

 ideer (1762 — 1789). Bidrag til belysning av det 18. aarh.s kultur 

 og aandsliv«, som utkom i 1899 med bidrag av den Letterstedtske 

 forenings norske avdeling. Dette verk er et i flere henseender 

 betydningsfuldt arbeide, resultatet av mange aars flittig gransk- 

 ning. Paa grundlag av et omfattende studium av den derhen 

 hørende litteratur og av originale dokumenter gir forfatteren en 

 indgaaende skildring av oplysningstidens pædagogiske ideer, som 

 de fremtræder i parlamentaristernes skoleplaner, i oplysnings- 

 filosofernes opdragelsessystemer og i de praktiske skolemænds 

 reformforslag, og ledsager den med en indgaaende fremstilling 

 og kritik av de bestaaende skoler i datiden. De specielle under- 

 søkelser i denne bok er mere metodisk utført end vanlig i ældre 

 pædagigisk litteratur, og samtidig har forfatteren paa en i det 

 hele tiltalende maate forstaat at tegne det aandelige mileu, hvorav 

 tidens pædagogiske ideer vokser frem. Selv understreker han 

 meget sterkt, at »den pædagogiske historie er ikke blot sær- 

 historie, men ogsaa et betydningsfuldt led i den almindelige 

 kulturhistorie «. 



Lowums verk om den franske oplysningstids pædagogiske 

 ideer er den første avhandling av pædagogisk art, som er kjendt 

 værdig til at forsvares for doktorgraden ved vort universitet. 

 Det var ogsaa den, som nærmest gav anledning til, at rektor 

 Lowum i 1903 blev valgt til medlem av Videnskapsselskapets 

 historisk-filosofiske klasse. 



I den senere del av sit liv syslet dr. Lowum med studier over 

 dansk-norsk pædagogisk litteratur og historie i det 18. aarh., og 

 han har vistnok tænkt paa at skrive et arbeide med emne fra dette 

 tidsrum, maaske en paralel til det store verk om den franske op- 

 lysningstid; han har efterlatt sig en samling excerpter fra Hol- 



