9 



Brøggerit fra eruptivomraadet ved Moss og Raade. Foredrags- 

 holderen hadde først benyttet dette til en bestemmelse av Ra- 

 dium's periode, o: den tid som medgaar før halvparten av en 

 viss mængde Radium er omdannet til andre stoffer. Resultatet, 

 1686 aar, stemmer meget godt med det som sir Ernest Ruther- 

 ford er kommet til efter en helt anden metode. 



Ved hjælp av den fundne periode for Radium kan ogsaa 

 Urans periode bestemmes, og dermed den hastighet hvormed 

 Uran omdannes. Uranets periode er ikke mindre end 5 milli- 

 arder aar. Foredragsholderen paaviste derefter hvorledes Uran 

 efter en kontinuerlig række av omdannelser tilsidst gaar over 

 til et inaktivt grundstof Radium G ; dette er kemisk uadskillelig 

 fra Bly. I gamle Uranmineraler vil den overveiende del av det 

 man kemisk utskiller som Bly, være Radium G. Av mængde- 

 forholdet mellem Radium G og Uran kan man beregne hvor længe 

 omdannelsesprocessen maa ha foregaat, d. v. s. vedkommende 

 minerals alder. Saadan beregning hadde foredragsholderen fore- 

 tat med samme Brøggerit, og fundet en alder av 950 millioner 

 aar. Analyse av mineraler fra senere geologisk tid gir tilsva- 

 rende lavere forholdstal, og det synes som om man her har en 

 eksakt metode til bestemmelse av mineralers og derigjennem ved- 

 kommende geologiske periodes absolute alder. De værdier man 

 kommer til paa denne maa te, ligger betydelig høiere end de 

 geologene hittil har antat for rigtige. 



Til foredraget knyttet Vegard og Størmer spørsmaal, 

 som besvartes av foredragsholderen. 



3. Derefter behandledes de den 6te december 1918 frem- 

 satte komiteforslag: I. Forslag til ny ordning av Videnskaps- 

 selskapets gruppeinddeling og medlemsantal, og II. Forslag til 

 ny ordning for de av Videnskapsselskapet i Kristiania utgivne 

 publikationer (se »Oversigt« for 1918, s. 53—65). Begge for- 

 slag var i fællesmøtet den 6te december 1918 henvist til nær- 

 mere drøftelse i klassemøter (se »Oversigt« for 1918, s. 31). 



I anledning av Forslag I fremholdt Bonnevie at gruppens 

 sakkyndige avgjørelse ikke kommer til sin ret ved den nuvæ- 

 rende ordning; hun vilde bifalde nyordningen hvis den gir grup- 

 pen haand over indvalget. 



Vegard fandt at den nuværende ordning gav gruppen indfly- 

 delse, da denne fremsatte forslagene, og han fandt ikke derfor den 



