73 



våre forhold lett hende at fruktbarheten og betydningen av en 

 specialvidenskap vil kunne undergå viktige forandringer. Det 

 vil innen denne klasse neppe kunne bli majoritet for atter å 

 gå tilbake til den gamle ordning med faste maximaltal for 

 gruppene. Man synes derfor å ha valget mellem enten å la 

 de to klasser i Videnskapsselskapet følge hver sin plan i dette 

 stykke eller å la gruppene være uten et fast maximaltal. 

 Komiteens medlem prof. Aall er mest stemt for siste utvei; 

 mens professor Bonnevie i overensstemmelse med den oven- 

 nevnte votering i matematisk-naturvidenskapelig klasse 24de 

 januar 1919 mener å burde holde på begrensning av medlems- 

 tallet innen denne klasses grupper. 



Drøftelsene i Videnskapsselskapets ovennævnte møter vekker 

 forøvrig det inntrykk at stemningen er overveiende for å holde 

 på gruppeinddelingen selv om det hevet sig nogen røster for 

 helt å opgi den. Med hensyn til den faglige avgrensning og 

 benevningen for de enkelte grupper er det ikke fra den matema- 

 tisk-naturvidenskapelige klasse kommet noget spesielt, omfram 

 endel kritiske bemerkninger navnlig om den overtallige repre- 

 sentation av praktiske medicinere i selskapet. Derimot blev 

 flere reformforslag ført frem i den historisk-filosofiske klasse. 

 Når man sammenligner og veier de forskjellige momenter som 

 her kan få betydning torde en sålydende gruppeinddeling an- 

 befale sig: Gruppe 1) Historie, arkæologi, etnografi. 2) Filosofi, 

 literaturhistorie. kunsthistorie. 3) Sprogvidenskaper unntat ger- 

 manske og orientalske sprog. 4) Germansk sprogvidenskap. 

 5) Religionsvidenskap (teologi, religionshistorie) og orientalsk 

 filologi. 6) Jurisprudens, retshistorie, sociale videnskaper. 



Kjernen i det forslag som gjennem komiteen av 1918 er 

 blit forelagt Videnskapsselskapet er imidlertid ikke de ovenfor 

 omtalte punkter, men ligger i efternevnte ting: 



Det søkes et middel til å hindre at fortjente videnskaps- 

 menn kanskje på lenge blir stengt ute fra Videnskapsselskapet 

 fordi alle klasser allerede er besatt med eldre medlemmer. For- 

 uten dette blir ennu en sak fremhevet. Det nevnes som et 

 ønskemål å opta som medlemmer 1) et større tal videnskaps- 

 menn av den mere » praktiske « type og 2) i større utstrekning 

 enn hittil representanter for visse grener av næringslivet samt 

 sådanne som har lagt for dagen offervilje for videnskapen. De 

 første vilde efter motionærenes mening kunne finne naturlig 



