75 



medlemmer skaffes ikke ved en regulering opover, men ved en 

 regulering nedover av det effektuerte maximaltal for klassene. 

 Tallet på innenlandske medlemmer er for den matematisk- 

 naturvidenskapelige klasse 100, for den historisk-filosofiske 

 klasse 80. Når dette tal, på 10 pct. nær, er nådd ved inn- 

 valg (når det altså er i selskapet 90 medlemmer av den rna- 

 tematisk-naturvidenskapelige klasse og 72 av den historisk- 

 filosofiske klasse), så bør det fastsettes specielle vilkår for å 

 besette de gjenstående plasser som Videnskapsselskapet på 

 den måte har holdt i reserve for, uten opsettelse, å kunne 

 opta videnskapelige kapaciteter. Komiteen av 1918 nevner 

 nogen betryggende særbestemmelser for fremgangsmåten ved 

 innvalg i disse tilfeller. Vi slutter oss, med en enkel modifika- 

 sjon, til disse og anbefaler at der ved innvalg av denne art 

 kreves enstemmig forslag fra vedkommende gruppe og anbe- 

 faling fra Videnskapsselskapets styre. Ved eventuel derefter 

 følgende behandling i klassen skulde for innvalg kreves minst 

 fire femtedeler av de avgivne stemmer, likeså ved eventuel 

 derefter følgende behandling av forslaget i selskapet minst 

 fire femtedeler av dettes tilstedeværende medlemmers stemmer. 

 Hvis de her nevnte bestemmelser om ekstraordinære inn- 

 valgsbetingelser for den nevnte procentdel av klassemedlemmer 

 blir vedtat, så vil den naturlige følge derav med det første 

 være den at optagelsen av nye medlemmer vil bli nokså be- 

 grenset. Det kan føles som uheldig, at adkomsten til selskapet 

 enn ytterligere skal gjøres vanskelig for de yngre så de må 

 stå og vente. Denne ulempe ved adkomsten har man allerede 

 før været opmerksom på. For å rette på misforholdet satte 

 prof. Bjerknes i 1911 frem sitt forslag. Grunntanken i det var, 

 at mens det hittil bare vilde bli ledighet innen klasse eller 

 gruppe ved inntredende dødsfall blant medlemmer, så skulde 

 det skaffes adgang til optagelse av yngre fortjente forskere 

 også på annen måte. Han foreslo nemlig at de fastsatte 

 maximaltal (resp. 100 og 80 for den mat.-naturvid. og for den 

 hist.-filos. klasse) bare skulde gjelde for sådanne medlemmer 

 som ennu ikke hadde overskredet 70 års-grensen. Dette for- 

 slag som motsvarer en ordning man har gjennemført annetsteds 

 (i videnskapsselskapet i Gottingen) blev behandlet av en av 

 selskapet nedsatt komité som uttalte sig mot det. Det blev 



