76 



optatt igjen av prof. Morgenstierne og ved voteringen forkastet 

 i et fellesmøte 16de januar 1914. Men ca. 17 stemmer var 

 for det. Hvor mange det var mot det, er ikke opgitt i pro- 

 tokollen, men ved en forutgående votering stod 23 stemmer 

 mot 17. Det skulde efter dette ikke ha feilet rett mange 

 stemmer på at forslaget var blit vedtatt. 



Efterat aldersgrensen er innført ved Universitetet må en 

 sådan reform kunne vente å bli møtt med forståelse, likesom 

 den i enhver henseende må sies å være i tidens ånd. Vi 

 mener derfor at prof. Bjerknes' forslag om at maximaltallet 

 for innenlandske medlemmer bare gjelder for medlemmer i al- 

 deren under 70 år bør vedtages. De eldre medlemmer som 

 jo ikke på noget punkt berøres i sine rettigheter ved en slik 

 bestemmelse, vil ved ordning som denne skånes for enhver 

 pinlig følelse av å stå iveien for yngre forskere, og overgan- 

 gen til de skjerpete bestemmelser for å opta den siste brøkdel 

 av medlemstallet vil føles mindre bratt. 



En undersøkelse har vist, at tallet av medlemmer som i de- 

 cember 1919 har passeret 70 års-grænsen er ca. 24. Dette vil 

 sansynlig i det vesentlige komme til å tilfredsstille de krav 

 til et reservoir av ledige plasser, som var forutsetningen for 

 det fremkomne forslag. 



Vi skal nedenfor fremstille de ændringer i statutene som vilde 

 bli nødvendig, dersom de ovenfor nevnte reformforslag blev 

 vedtatt av selskapet. Omredaktionen er foretatt med den forut- 

 setning, at Videnskapsselskapet holder på den nugjeldende 

 regel om maximaltal bare for klassene, ikke for gruppene. 



Det anmerkes imidlertid, at dersom man skulde bestemme 

 sig for en ordning med maximaltal også for gruppene, ialfall 

 i den mat.-naturvid. klasse, så bør man antagelig foreta visse 

 forandringer i de gamle maximaltal, dels for å skaffe adgang 

 til en rikere representasjon av de tekniske og praktisk økono- 

 miske videnskaper, dels også for at de enkelte gruppers medlems- 

 antal skal bli deleligt med 10. Dette vilde f. ex. opnåes, dersom 

 grupper I — VII og gruppe IX får hver 10 medlemmer, mens 

 gruppe VIII får 20. Hvad enkelte grupper herved vilde tape 

 i medlemsantal, vilde de på den annen side vinne igjen ved 

 den økete adgang til å se sine representanter fra den prak- 

 tiske videnskaps område innvalgt i gruppe IX. 



