108 



befattet sig mindre med byens egen utviklingshistorie end med 

 spredte kulturhistoriske og personalhistoriske skildringer. 



I 1893 kom saa Colletts » Gamle Christiania-Billeder«. Heller 

 ikke den kan kaldes nogen Kristianias historie i egentlig forstand, 

 og titelen viser da ogsaa at forfatteren har været sig det fuldt 

 bevisst. Den gir os ikke den sammenhængende utviklings- 

 linje af det som er det centrale i en bys historie — dens øko- 

 nomiske, sociale og kommunalpolitiske liv. Boken gir en 

 mængde enkeltbidrag ogsaa til disse forholds historie, men dens 

 største værd bestaar i dens rike lokalbeskrivende og kultur- 

 historiske stof, som gir os hvert enkelt strøk af byen og dens 

 omgivelser fra saa langt tilbake som historiens lys naar, og op 

 til vore dager — og med indsprængte fyldige skildringer af livet 

 og menneskene som har utfoldet sig i de enkelte strøk af 

 vor by. 



Særlig er 2den utgave af » Gamle Christiania-Billeder«, som 

 utkom i 1909, organisk og fast komponert. Først skildres i 

 utførlige kapitler Kristian I Vs byanlæg og dets plan, adkomsten 

 og byportene, befæstningene, det gamle gatenet og torvplad- 

 sene. Vi gjennemgaar bebyggelsen i dens ældste, 1600-tals 

 renæssanceformer af dansk-hollandsk type, husenes planer og 

 indredning fra den tid da Kristiania virkelig eide en særpræget 

 og stilfuld lokal bygningstype, slik hver av vore smaabyer langs 

 kysten delvis endnu har det, men hvorav nu bare findes skrø- 

 pelige levninger i byens nederste og ældste strøk. Hver af de 

 bevarede ældste Kristianiagaarders historie gjennemgaaes i hen- 

 hold til hvad arkivene kan meddele — og vi føres paa samme 

 maate over til det næste aarhundredes, 1700-tallets mere repræ- 

 sentative gaarder, hvor vi sporer barokkens og rokokoens stase- 

 lige palætype i bygninger som Mangelsgaarden, den gamle Krigs- 

 skole, Palæet o. fl. Videre følger vi byens vekst: strøket langs 

 havnen og terrænvindingen der i forbindelse med en værdifuld 

 oversigt over byens skibsfartshistorie fra den ældste tid — vi 

 ser forstæderne vokse frem og slynge sit tilfældige og uregel- 

 mæssige gatenet som et tydelig markert belte utenom den 

 oprindelige bys klare og strengt retvinklede gateplan. Disse 

 forstæder, som laa utenfor den oprindelige befæstningsvold, var 

 Hovedtangen, Piperviken, Grænsen, Hammersborg og Vaterland. 

 Det var bydeler med fattig og malerisk træbebyggelse, som vi 

 endnu kan se den i Fredensborgveien, Telthusbakken og paa 



