116 



da M6bius's fortrinlige udgave af Kormaks saga var udkommet, 

 kastede han sig — ligesom samtidig Sophus Bugge — over de 

 vanskelige lausavisur af den merkelige skald Kormak, hvoraf 

 denne saga er oversaaet. Bj. Olsen's »Om versene i Kormaks 

 saga« (Aarbøger 1888) indeholder talrige værdifulde enkeltbidrag 

 til tolkningen; men det særlig fortjenstfulde ved dette arbeide 

 er, at han, i Konrad Gislason's aand, grupperer sine bemerk- 

 ninger efter principer, som man anser for ledende i skaldedigt- 

 ningens theori. 



Ogsaa Edda-digtene gjorde Bj. Olsen leilighedsvis ud gjen- 

 nem aarene til gjenstand for mindre opsatser, og han offentlig- 

 gjorde i Tlmarit 1894 en udførlig afhandling med titlen »Hvar 

 eru Eddukvæ5in til or5in?«, foranlediget ved Finnur J6nsson's 

 behandling af dette spørgsmaal i sin litteraturhistorie. Bj. Olsen 

 hævder her — i modsætning til alle andre ledende Edda-forskere 

 — det standpunkt, at Edda-digtene maa betragtes som frem- 

 bringelser af islandsk aandsliv: paa Island er Edda-digtene op- 

 tegnet, dér har de været mundtlig overleveret gjennem aarhun- 

 dreder, og det methodisk rigtige er derfor efter Bjorn Olsen at 

 henføre dem til dette land, fordi efter hans mening ikke af gjø- 

 rende grunde taler for, at de har et andet hjem (Norge eller 

 Vesterhavs-øerne). Om dette spørgsmaal har Bj. Olsen havt en 

 polemik med Finnur Jonsson (Timarit 1895), hvorved nye syns- 

 maader med fynd har kommet til orde i den endnu langtfra 

 afsluttede drøftelse af det store problem om Edda-digtenes hjem. 



I det hele var det en af Bj. Olsen's største glæder at sysle 

 med Edda-tolkning. Jeg mindes saa godt fra mit ophold paa 

 Island (1910), hvordan Bj. Olsen, naar jeg traf ham, snart havde 

 det spørgsmaal paa læben: Skal vi iaften se lidt sammen paa 

 nogle steder i Eddaen? Bl. a. lærte jeg da at kjende en læn- 

 gere opsats om Helge-digtene, som indeholdt en imødegaaelse 

 af afsnit i Bugges » Studier II «, og som — betegnende nok for 

 Bj. Olsen - - hans dybe pietetsfølelse for Bugge havde hindret 

 ham fra at offentliggjøre. Dette og vist adskilligt andet vil 

 man finde i hans efterladte papirer. 



Da Bj. Olsen i 1911 var blevet professor ved Reykjavik 

 universitet, vendte han sig med forkjærlighed i sine forelæs- 

 ninger til Edda-fortolkning. Resultaterne heraf har han ned- 

 lagt i en udgave af S61arlj65 (1915), hvori han fremlægger sit 

 originale helhedssyn paa dette omstridte og vanskelige digt, i 



