118 



Med Bjorn Olsen er en av de ypperste kjendere av den 

 norrøne litteratur, av Islands gamle historie og af det islandske 

 sprog gaaet bort, en solid, grundig og skarpsindig lærd, hvis 

 virksomhed allerede har baaret rige frugter paa en række felter, 

 og hvis skarpt formulerede synsmaader indenfor vigtige omraa- 

 der af den gamle litteraturhistorie længe vil egge til anspændt 

 forskning. Sit fædreland elskede han høit, og han gav det alt, 

 hvad hans rige evner kunde udrette. Han stiftede aldrig familie og 

 kunde saaledes i sin virkekreds blive meget for mange, en trofast 

 ven og en hjælper med et aabent hjerte og en aaben haand. 



Mange fremmede, som besøgte Island, havde den lykke at 

 træde i et nærmere personligt forhold til ham. Han var hjælp- 

 som mod dem i en fuldstændig enestaaende grad. Han kunde 

 gjøre hele reiser paa flere dage for at lede dem paa vei den 

 første tid af deres ophold under uvante forhold. Og han blev 

 dem en ven, som de aldrig glemmer, aaben og imødekommende, 

 en rigtig gleåimaQr mikill. De gange, han besøgte Norge, vandt 

 han ogsaa mange venner her. Flere af dem er nu borte, men 

 vi, som er igjen, takker ham for, hvad han har givet os i sine 

 skrifter og i personlig omgang, og vi vil altid ære hans minde. 



Mindetale over prof. dr. S. Schwendener 



holdt i den mat.-naturv. klasses møte den 19de september 1919 



N. WILLE. 



Den linneanske tid efterfulgtes i slutningen av det 18. aar- 

 hundrede av en meget rik utviklingsperiode paa næsten alle 

 botanikens omraader, men dette avsluttedes brat med begyndel- 

 sen av forrige aarhundrede, da de første 3 decennier viser en 

 sørgelig dekadanse, opfyldt av naturfilosofiens graa taake. 



Det var først i 1830-aarene at de første tegn til forbedring 

 viste sig • med store navne som von Mohl og Schleiden, den 

 første berømt ved sine glimrende iagttagelser, den anden ved 

 sin kritiske tænkning'. 



