119 



« 



Saa fulgte i 1840-aarene Carl von Någeli's banebrytende 

 arbeide paa flere av botanikens omraader, og der fulgte saa en 

 stor tid med banebrytende botaniske forskere i de følgende 

 decennier. Blanclt disse indtar medlem av dette selskap, Geh. 

 Rat, professor dr. Simon Schwendener, som i sit 91de aar avgik 

 ved døden i Berlin 27de mai 1919, en meget betydelig plads. 



Schwendener blev født i Buchs, i Kanton St. Gallen i Schweiz, 

 10de februar 1829. Hans far var bonde, og den unge Simon 

 maatte delta i gaardsarbeidet, som forresten ogsaa tiltalte ham. 

 Om sommeren vogtet han ukelangt kvæget i fjeldene sammen 

 med sin bedstefar, og han maatte nede i dalen for de kjøpe- 

 lystne ridende fremføre de hester som faren hadde opdrættet. 



Men da han blev saa gammel at han skulde søke sig en 

 livsstilling, valgte han at bli lærer. Han gjennemgik et semi- 

 narium og blev antat i Buchs som folkeskolelærer. Men da 

 hans bedstefar testamenterte ham lidt penge, besluttet han at 

 iortsætte sine studier og drog til Genf, hvor han blandt andet 

 hørte forelæsninger hos den berømte botaniker Alphonse De 

 Candolle. 



Men pengene tok slut, og Schwendener maatte avbryte sine 

 studier og overta en lærerpost ved en privatskole. Her kom 

 han vel i den eneste konflikt i sit liv, mellem hjertets følelser 

 og forskertrangen. Han har selv fortalt sin elev Haberlandt, 

 at privatskolens gamle bestyrer ønsket at Schwendener skulde 

 overta privatskolen og tillike hans datter, som hadde tapt sit 

 hjerte til den unge lærer. Schwendener stod da for sit livs 

 sværeste valg, sagde han, men forskeren seiret, og han giftet 

 sig aldrig. Han drog til Zurich, hvor han tok doktorgraden i 

 1856 med et fænologisk arbeide, som han allerede hadde paa- 

 begyndt i Genf efter opfordring av Alphonse De Candolle, nem- 

 lig: »Die periodischen Erschein ungen in der Natur, ins beson- 

 dere der Pflanzenwelt«. 



Men det blev av den største betydning for Schwendeners 

 utvikling at aaret før var Carl Någeli blit kaldet som professor 

 til det nyoprettede Polytechnicum i Zurich. Det var beslegtede 

 aander som her møttes, begge forstod det, og der opstod et 

 langt samarbeide. Schwendener hadde tidligere ikke hat anled- 

 ning til mikroskopiske undersøkelser, men under Någeli's ledning 

 kastet han sig med stor iver ind paa denne retning og fulgte 1857 

 som assistent med til Miinchen, hvorhen Någeli da var blit kaldet. 



