137 



biprodukt ved disse undersøkelser kan der ogsaa nævnes frem- 

 stillingen av et medikament som nu nærmest er blit et hus- 

 middel, nemlig veronal. 



Saa hadde altsaa Fischer skaffet fuldstændig klarhet over to 

 saa store grupper som sukkergruppen og puringruppen. Men 

 hans forskertrang var dermed endnu ikke tilfredsstillet. Som en 

 atlet som stadig søker at slaa sin egen rekord, valgte han sig 

 en endnu vældigere opgave, utforskningen og om mulig syntesen 

 av proteinstoffene, altsaa stoffer som eggehvite, kasein, lim 

 o. s. v. Rigtignok kunde han arbeide under de bedste betingelser. 

 Han var siden 1893 professor ved universitetet i Berlin som 

 A. W. Hofmanns efterfølger, store midler og rikelig arbeidshjælp 

 stod til hans raadighet, et nyt laboratorium blev bygget for ham 

 efter hans planer, thi den prøissiske regjering og universitets- 

 myndighetene var oplyste nok til at forståa, at det ikke 

 nyttet at indkalde en mand som man lovet sig noget av, uten 

 samtidig at gi ham den bedste anledning til at vise hvad han 

 kunde utrette. Men allikevel syntes det en freidighet at an- 

 gripe eggehviteproblemet. De færreste av proteinstoffene kan 

 jo faaes i krystalliseret tilstand, og allerede av den grund syntes 

 en bearbeidelse haabløs, thi man kan ved amorfe stoffer aldrig 

 avgjøre om de er ensartede eller blandinger. Men den maate 

 hvorpaa Fischer angrep problemet, viste at han ikke hadde 

 overvurderet sine evner. Det var allerede siden længe kjendt 

 at proteinstoffene ved behandling med syrer leverer som spalt- 

 ningsprodukter aminosyrer. Fischer begyndte sine arbeider med 

 at studere disse stoffer, og ogsaa her hadde han en god støtte 

 i Streckers arbeider, idet denne blandt andet hadde opfundet en 

 fortrinlig metode til aminosyrenes syntetiske fremstilling. Ved 

 Fischers arbeider over aminosyrene blev der for det første 

 muliggjort spaltningen av de syntetisk fremstillede syrer, som 

 var optisk inaktive i de optisk aktive komponenter som før 

 bare var fundet ved proteinstoffenes avbygning. Han skaffet 

 sig derved materialet til en eventuel syntese av proteinstoffer. 

 Videre utarbeidet han metoder til adskillelse av de enkelte syrer 

 fra blandinger, hvoriblandt særlig estermetoden, overføringen av 

 syrene til deres estere, som ved fraktionneret destillation i 

 vakuum forholdsvis let kunde isoleres. Og endelig studeret 

 han syrenes evne til indbyrdes at indgaa forbindelser, idet de 

 kan danne de saakaldte polypeptider. Han fandt at to mole- 



