R, 



juneindskrifterne paa øen Man har oftere været gjenstand 

 for behandling, lige fra P. A. Munch 1 (slutningen af 1840- 

 aarene) til Sophus Bugge 2 (1900), Kermode og Bråte. Ganske 

 nylig (1907) er to værdifulde arbeider over de manske runeind- 

 skrifter udkomne, Kermodes anden udgave af „Manx Crosses" 3 

 (hvoriblandt findes de 27 med runer beskrevne manske kors) og 

 Brate's behandling af „Runinskrifterna på on Man" i det 

 svenske arkæologiske tidsskrift „Fornvånnen" 1907 s. 20 — 34, 

 77—95. 



Under et ophold paa Man i 1905 har Bråte i original kunnet 

 undersøge de fleste runeindskrifter paa denne ø, og han er der- 

 ved naaet til adskillige nye læsninger, som igjen har faaet be- 

 tydning for opfatningen af vedkommende indskrifters indhold. 

 Bråte giver ogsaa flere gode bidrag til de iforveien sikkert læste 

 indskrifters tolkning, og den oversigt, som til slutning følger, 

 over de manske runekors og deres forhold til svensk og norsk 

 runeskrift, bringer ved siden af meget selvstændigt, som fortjener 

 studiefællers opmerksomhed, en uddybning af Sophus Bugge's 

 syn paa de manske og dermed beslegtede runeindskrifter som 

 vidnesbyrd om kulturveie i vikingetiden. 



Det er ikke meningen her at gaa ind paa de mange uløste 

 spørgsmaal, som endnu knytter sig til de manske runeindskrifter. 



1 Annaler for nordisk Oldkyndighed 1850 s. 273—287 (paa engelsk i 

 Mémoires de la Société Royale des Antiquaires du Nord 1845—49 

 s. 192—208); Chronica Regum Manniae et Insularum, Christiania 1860, 

 p. XX-XXIV (anden udg. i „The Manx Society" XXII— XXIII, 1874). 



2 Aarbøger for nordisk Oldkyndighed 1899 (Kbh. 1900) s. 229—247. 



3 Første udgave udkom i 1887 under titelen „Catalogue of Manx Crosses" 

 (i det følgende eiteret som „Cat."). — For den ældre litteratur om de 

 manske runeindskrifter (hvoraf særlig maa merkes J. G. Cumming's 

 „Runic and other Monumental Remains of the Isle of Man" London 

 1857) kan henvises til Kermode, Manx Crosses s. 8 ff. 



Vid.-Selsk. Forh. 1909. No. 1. 1 



