6 MAGNUS OLSEN. [No. 1. 



Om disse indskrifter i almindelighed skal jeg kun gjøre en kort 

 bemerkning, førend jeg gaar over til det egentlige emne for 

 denne lille undersøgelse, de eiendommelige sprogforhold paa den 

 af baade irer og nordmænd beboede ø (afsnit I og II). I et 

 slutningsafsnit (III) vil jeg dernæst ogsaa fremsætte en forkla- 

 ring af et vanskeligt sted i en af de manske runeindskrifter. 



Medens Wimmer, Runenschrift s. 290 og S. Bugge anf. 

 st. s. 246 har været tilbøielige til at henføre de manske rune- 

 indskrifter til 2den halvdel af Ilte aarh., har Bråte (s. 86 ff.) 

 hævdet, at størsteparten af disse indskrifter — d. v. s. de af 

 dem, som endnu ikke har runen f; i betydningen o — ikke er 

 yngre end midten af Ilte aarhundred. For Bråtes opfatning 

 kan anføres, at man i Uppland allerede omkr. 1040 — 50 synes 

 at være begyndt at bruge ^ som tegn for o 1 . Omtrent fra 

 denne tid er den norske Oddernes-indskrift B, som med nogen- 

 lunde sikkerhed kan dateres, da den er indhuggen for (eller 

 af) „01av den helliges gudsøn" Eivind 2 . I denne indskrift 

 anvendes ligeledes dss-runen (^) som tegn for o. Noget ældre 

 end Oddernes-indskriften B er den „historiske" runesten fra 

 Gal te land (Evje, Nedenes amt), som er reist over en mand, 

 der omkom paa Knut den stores Englandstog i 1029. Efter 

 Bugges læsning og tolkning 3 forekommer paa Galteland-stenen 

 runen ^ i følgende ord: i mandsnavnet bior, i det angelsaksiske 

 mandsnavn Godine (skrevet kof>), i soti sotti preet., samt i iklsjt 

 {England) 4 . 



1 Bråte s. 87; O. von Friesen, Upplands runstenar (Sårtryck ur Upp- 

 land II) s. 25 f.; jfr. Wimmer, De danske runemindesmærker I s. XLII, 

 III s. 189 f. 



2 Sproglige og historiske afhandlinger viede Sophus Bugges minde, 

 Kra. 1908, s. 8 ff. 



3 Meddelt bl. a. hos A. Helland, „Norges land og folk. Nedenes amt" 

 I s. 721. Videre litteraturhenvisninger findes i Af handl, viede Bugges 

 minde s. 8 anm. 2. 



4 Da Galteland-stenen, som vel er reist omkr. aar 1030, har -j som tegn 

 for o, kan jeg ikke give Bråte ret, naar han (s. 95) i anledning af 



