10 OSCAR ALB. JOHNSEN. [No. 3. 



Man maa her være opmerksom paa følgende fakta: De 

 bevarede dokumenter præsenterer sig ikke som udkast, men som 

 kopier af en kontrakt, der virkelig er afsluttet. Er den saa 

 ogsaa virkelig sat iverk? Hertil tør der trygt svares nei; 

 thi var et foretagende som det nævnte virkelig kommet igang, 

 maatte det — derom tør man ikke nære tvil — paa en eller 

 anden maade have efterladt sig spor, og saadanne eksisterer, 

 mig bekjendt, ikke. Men er det planlagte og ved en gjensidig 

 kontrakt sikrede foretagende ikke blevet udført, maa der være 

 kommet noget iveien; der maa have været en hindring, men 

 hvilken? Vi maa her straks hefte os ved et andet betydningsfuldt 

 faktum, nemlig at Kristian III har skaffet sig afskrifter af kon- 

 trakten, kvitteret for dem og følgelig ogsaa læst dem. At hans 

 holdning kan have været afgjørende for sagen, er klart. Har 

 han begunstiget den, bliver det endnu merkeligere, at foretagen- 

 det ikke er udført; har han derimod stillet sig uvillig, er det 

 rimelig nok, at det hele faldt bort af sig selv. Men — vil man 

 spørge — er det sandsynligt, at kongen har stillet sig uvillig 

 overfor eller endog forsøgt at hindre et foretagende som det 

 nævnte? Jeg tror at kunne paa vise, at dette er endogsaa meget 

 sandsynligt, og det ved hjælp af Kristian IIFs egne breve til 

 norske lensmænd fra det selvsamme aar, hvorom der her er tale. 



Allerede under 18. januar 1557 havde kongen i et brev til 

 lensherren Evert Bildt i Trondhjem udtalt, at han var kommet 

 i forfaring om englændernes seilads „gjennem den Karelestrand 

 og ind i Rusland", og paalægger i den anledning lensherren at 

 undersøge, „om der er nogen skibe af England eller andre 1 , 

 som foretage saadan seilads, eller og om det er muligt den kaas 

 at bruge nogen seilads og ind i Rusland, saa det skulde være 

 at befrygte, at den sjøfarende mand skulde der anlægge sig 

 en ny kaas 1 udi de riger og lande at bruge deres handel" 2 . 

 At den sjøfarende mand skal anlægge sig en ny kaas ind i Rus- 

 land, det vil selvsagt sige en anden kaas end den gamle gjen- 

 nem Øresund. Den frygt, kongen ifølge sine egne ord nærer 



1 Udhævet her. 



2 N. R.-R. I, s. 212, jfr. s. 215. 



