1909.] SKJÆLBANKEN VED KADDELAND. 5 



skulde jeg dog heller anse det af Rasch tegnede profil som mere 

 korrekt; han maa forresten have været tilstede ved en gunstig 

 vandstand: 16 f. grov sand, 3 f. planteførende, 5 f. finere, ler- 

 blandet sand, nederst med skjæl, ialt en 24 f. høi brink mod 

 elvens vandspeil 1 . 



Ved mine undersøgelser her ydede min gamle skolekamme- 

 rat, nuværende gaardbruger, cand. philos. Andreas Kaddeland, 

 mig værdifuld bistand, ligesom han ogsaa senere har bistaaet 

 mig med oplysninger. 



Tidligere grov elven sig ind under plantelaget, saaledes at 

 dele av terrassen styrtede ud, og dette medførte saa nødvendig- 

 heden af en elveforbygning. Den i egnen mest fremtrædende 

 terrasse er den lave 7-m. terrasse, der saa stiger et par meter 

 ind mod dalsiden, hvor den væsentlig bestaar af grus og grov 

 sand. Man ser tydelig, hvorledes elven ved at grave i en sving 

 ind mod husene paa Kaddeland samtidig har lagt igjen store 

 masser af sand over paa den anden side ved Møl, hvor der kan 

 udskilles et par saadanne, lavere end hovedterrassen liggende 

 trin. Af terrasser, der stiger noget over 7-m. terrassen, sees 

 kun spor. Plantelaget stiger noget mod nord, saaledes at det 

 paa Hovmoen, ca. 800 m. n. for Kaddeland, ligger 1 /-> — 2 m. over 

 almindelig vandstand og her direkte paa fin, godt vasket, graa, 

 eller tildels noget rustbrun sand, der ganske undtagelsesvis fører 

 en erterstor sten, men er fuldstændig fossilfri. Det skjælførende 

 lag stikker dog ogsaa her frem paa sine steder. Videre ned 

 over dalen ser man ogsaa de lave terrasser, men de taber sig 

 efterhaanden mere og gjenfindes i regelen kun som smaa ud- 

 fyldninger inde i sidedalene. I nærheden af Mandal karakteri- 

 seres igjen omgivelserne af de ganske lave sand- og grusterras- 

 ser og de paa fjeldknauserne kneisende store flytblokke. 



Ved mit besøg var elvebrinken ved Kaddeland ca. 6 — 7 

 m. høi, og plantelagets overflade laa ca. l l L, m. under elve- 

 speilet. I plantelaget finder man tildels større ekestammer. 

 Mægtigheden af dette lag kan vel sættes til ca. V'. 2 ni. Men 



Mag. for Naturvid. B. \% pag. 300. 



