24 



tagelse af det Georgiske, og man kjender saaledes saagodtsom 

 intet til deres Historie. Den, saavidt vi ved, sidste Forfatter, 

 som har omhandlet disse Ting (Theod. Kluge, Studien zur 

 vergleichenden Sprachwissenschaft der kaukasischen Sprachen. 

 I. Berlin 1907), siger, at der selv for det georgiske Sprog for 

 det første ikke er at tænke paa nogen historisk Grammatik. 

 Han oplyser ogsaa, at kankasisk Sprogmateriale er meget van- 

 skelig tilgjængeligt for Forskerne i Almindelighed, og at netop 

 de Kilder, den indleverede Afhandlings Forfatter har øst sit 

 sproglige Materiale fra, Klaproths og v. Erckerts Værker, duer 

 lidet. Desuden er ifølge Kluge de kaukasiske Sprog saa over- 

 svøm mede af Fremmedord, at han næsten for Alvor siger, at 

 et Ord bør holdes for Laaneord, saalænge det modsatte ikke er 

 bevist. Under saadanne Omstændigheder kan man neppe tillægge 

 Afhandlingens Resultater nogen større Paalidelighed, forsaavidt 

 de er bygget paa de kaukasiske Sprog. 



Dernæst vil vi pege paa, at skulde der være noget bindende 

 i Forfatterens Slutninger om Paavirkning fra „Jet-Sproget" af 

 de baltiske Sprogs og de germanske Sprogs Ordforraad, maatte 

 de Ord, som skal bevise saadan Paavirkning, være Ord, som 

 kun findes enten i Baltisk eller Germansk alene eller høist i 

 begge disse Sprogklasser tilsammen. Men en Gjennemgaaelse af 

 Forfatterens hidhenhørende Materiale viser, at han har medtaget 

 en Mængde Ord, som har sikre Slægtskabsforbindelser i andre 

 indoeuropæiske Sprog. Saaledes skal t. Ex. et Ord som „Nat", 

 gotisk nahts, skrive sig fra „Jet-Sproget", uagtet det nøiagtig 

 svarer til latinsk n o x. Den Udvei, Forfatteren griber til for at 

 bortforklare denne generende Kongruens, er den at lade latinsk 

 n o x og tilsvarende Former i de øvrige sydlige indoeuropæiske 

 Sprog bero paa endnu ældre, urindoeuropæisk Laan fra „Jet- 

 Sproget". Men et saadant Forsøg paa Bortforklaring er et Bevis 

 blandt mange paa, at Forfatteren har en umethodisk Tilbøielighed 

 til at opgive nærliggende og sandsynlige Forklaringer for fjernt- 

 liggende og vovede. 



I det 4de Afsnit (S. 208-299, Slutning) skulde Forfatteren 

 ifølge sine Indledningsord omsider gribe Opgavens egentlige Æmne 



