1910.] KVARTÆRGEOLOGISK PROFIL GJENNEM JARLSBERG. 25 



ved plantelagets almindelige udstrækning. Den sidstnævnte tids 

 fugtige klima har derpaa med den rige slamføring i elvene og 

 udvaskning fra land fremkaldt afsætningen af det nu saa sterkt 

 oxyderede ler, der dækker over plantelaget. I dette ler har det 

 vistnok ikke lykkedes at fremfinde fossiler, men lerets petrogra- 

 fiske beskaffenhed karakteriserer det som et udskylningsprodukt 

 i lighed med det nærmest under plantelaget liggende tynde ler- 

 lag. Oxydationsforholdene har ogsaa artet sig paa lignende 

 maade inden de to zoner. 



Det øverste paa denne maade udskyllede ler har imidlertid 

 en meget almindelig udbredelse inden denne egn, om end af 

 noget vekslende mægtighed, et forhold, der især synes at have 

 sin grund i enkelte mere lokale bækkeners udfyldning, hvorved 

 da mægtigheden paa saadanne steder bliver noget større. Og 

 vi fortsætter ikke langt videre mod nordvest, før vi ogsaa efter- 

 haanden linder det fossilførende. Saaledes finder vi allerede i 

 nærheden af næste station 



Bakstvaal 



41,2 m. o. h. følgende profil : 



1. Øverst sterkt forvitret jordsmon. 



2. Derunder gulgraa — blaagraa ler. 



3. I bunden af det tilgjængelige, halvanden meter dybe 

 snit stod blaagraa ler, noget fossilførende, med samme fauni- 

 stiske karakter som i følgende profil ved 



Karlsrud 



41—4272 m. o- h. 1 En grøft opkastet tvers over jernbanelinjen 

 gav her et indblik i bygningen og sammensætningen af den 

 flade dalbundterrasse eller dalbundfyldning, som maa være afsat 

 i en langt og grund t indgaaende fjordbugt. Den graa, sand- 

 blandede ler med ertestore og undtagelsesvis indtil valnødstore 

 stene viste sig hei - rigt fossilførende, og man kunde endnu et 

 stykke mod nordvest i opkast fra grøfter og ved telegrafstolper 



1 Brøgger: Sengl. og postgl. nivåforandr. Kristianiafeltet, pag. 367. 



