Jlit spørsmål af den største vigtighed for den islandske 

 litteraturs historie er spørsmålet om de islandske slægtsagaers 

 — de såkaldte Islændinge-sagaers — alder. Dette spørsmål 

 kan formentlig ikke afgøres på anden made end ved special- 

 undersøgelser af hver enkelt saga. Man kan ikke skære dem 

 alle over én kam og sige, at alle de islandske slægtsagaer er 

 forfattede f. eks. i sidste halvdel af det 12. årh., eller i første 

 halvdel af det 13. årh. Det er åbenbart, at de forskellige sa- 

 gaer er af en meget forskellig alder, de ældste vistnok fra slut- 

 ningen af det 12. årh., andre fra den første halvdel af det 13. 

 årh., andre end nu yngre, nogle endogså ikke ældre end fra det 

 14. årh. Det er da klart, at man for at komme til et sikkert 

 resultat maa fordybe sig i den enkelte saga ; der kræves mono- 

 grafier over hver enkelt saga, med hensyn til dens indhold og 

 form og dens forhold til andre sagaer, til andre litteraturværker. 

 For enkelte sagaers vedkommende findes der allerede gode forar- 

 bejder i denne retning, og det viser sig stadig klarere og klarere, 

 at flere af de vigtigste sagaer ikke, som man har ment, stam- 

 mer fra det 12. århundrede, men må være skrevne i den første 

 halvdel af det 13. årh., nogle endog senere. At Egils saga er 

 forfattet c. 1207, Eyrb., som det synes, omtrent ved samme tid, 

 Laxdæla og Bjarnar saga Hitd. c. 1230, Njåla i dens nuværende 

 skikkelse ikke førend henimod slutningen af det 13. årh., dette 

 turde nu være påvist og fastslået af de mænd. som mest ind- 

 gående har beskæftiget sig med disse sagaer. Om en kort tid 

 håber jeg at kunne offentliggøre en specialafhdl. om Gunnl. s. 



