1910.] DEN SÅKALDTE STURLUNGAPROLOG. 5 



blev senere imødegået av autoriteter som N. M. Petersen, Guobr. 

 Vigfusson og Konr. Maurer 1 . I den sidste tid har den igen 

 fået vind i sejlene, idet den er bleven knæsat at" Finnur Jonsson 

 og E. Mogk i deres litteraturhistoriske håndboger og tiltrådt af 

 Kr. Kålund i hans afhandl. „Om håndskrifterne af Sturlunga saga 

 og dennes enkelte bestanddele" i Arb. f. n. o. og hist. 1902 2 . 



I min afhandling om Sturlunga i Safn t. s. Isl. III har jeg 

 fremsat og søgt at begrunde min opfattelse af det omtvistede 

 sted i Sturl. -prologen 3 . I hovedsagen fastholder jeg endnu den 

 samme opfattelse. Men der er i begrundelsen enkelte punkter, 

 som jeg nu opfatter lidt anderledes, ligesom jeg også senere er 

 bleven opmærksom på nye momenter, som har betydning for 

 spørsmålets løsning. Af disse grunde og navnlig fordi spørs- 

 målet er af stor vigtighed for den islandske litteraturs historie, 

 har jeg ment at burde optage dette spørsmål til fornyet drøf- 

 telse i en lille afhandling. 



Inden jeg går over til at behandle det omtvistede sted, hvorpå 

 P. E. Mullers hypotese væsentlig er bygget, må det være mig 

 tilladt at gøre en lille bemærkning. De islandske forfattere fra 

 den såkaldte litteraturperiode (eller, som vi Islændinger plejer at 

 kalde den : ritold, skriveperioden), beskæftiger sig yderst sjælden 

 med litteraturhistoriske spørsmål, og når vi en enkelt gang hos 

 dem linder et vidnesbyrd, som har betydning for den samtidige 

 litteraturhistorie, f. eks. om den og den litteraturkiasses alder, vil vi 

 ved nærmere eftertanke altid finde, at dette vidnesbyrd ikke ud- 

 springer af ren litteraturhistorisk interesse hos forfatteren, men 

 gives rent tilfældig som led i en tankegang, som slet ikke har 

 noget med litteraturhistorien at gøre. Når vi således i prologen 



1 N. M. Petersen i hans litteraturhistorie Ann. f. nord. oldk. og hist. 

 1861 s. 235 — 237 (med anmærkning af Gu&br. Vigfusson). Gubbr. Vig- 

 fusson (foruden i anf. anmærkning) i Prolegomena til Sturl.' 2 I s. c — 

 cii. Konr. Maurer i „Ueber die ausdrueke : altnordische, altnorwe- 

 gische und islandische sprache" anm. 40 og 41 (Abh. der k. bayer. 

 Akad. I. Kl. XI. B. II. Abt. s. 207-209). 



2 Finnur Jonsson, Litt.-hist. II s. 269-271. E. Mogk i Pauls Grundriss 2 

 II s. 736. Kr. Kålund i Årb. 1902 s. 288 fgg. 



3 Safn III s. 388-393, jfr. s. 202. 



